314 
tomme rum. Galilæi skal dengang have sagt, at denne rædsel sand- 
synligvis ikke var ubegrænset, men kun formaaede at løfte vand til en 
høide af 10 m. Men at den store fysiker allerede dengang i sit stille 
sind har været af en anden mening synes at fremgaa af, at han i en 
af sine dialoger udtaler, at den høide, til hvilken en vædske formaar 
at stige, tarde være indirekte proportional med dens tæthed og spe- 
cifike vegt. 
Hvorledes det nu end forholder sig med dette, saa var Pascal 
den, som først leverede det direkte bevis for, at saavel våndet i suge- 
pumpen som kviksølvet i det kort efter begivenheden i Plorenz af 
Torricelli konstruerede barometer skylder lufttrykket sin ligevegt. 
Pascal anvendte forskjellige vædsker i barometeret og fandt, at 
Galilæis sats var rigtig. Enten gjennem egne slutninger eller gjennem 
brevveksling med M e r s e n faldt han paa den ide, at lade et kvik- 
sølvbarometer bæres op til toppen af Puy de Dome. Herved viste^ 
det sig, saaledes som Pascal havde forudsat, at instrumentet viste en 
lavere stand paa høiden end nede paa sletten. Denne iagttagelse 
leverede det fyldestgjørende bevis for, at grunden til, at kviksølvet. 
dreves op i og blev staaende i barometerets lufttomme rør, ene og 
alene var luftens tryk og derimod ingen „horror vacui u . 
Kviksølvbarometeret er paa en vis maade at sammenligne med en 
skaalvegt, hvis ene skaal er belastet med trykket af luftsøilen oven- 
over barometeret, og hvis anden skaal bærer trykket af kviksølvsøilen 
i det lukkede rør. Eor barometeret ligesaavel som for vegten ind- 
træder der ligevegt, naar kviksølvsøilens vegt er saa stor som vegten 
af en luftsøile med samme tversnit. 
I tidernes løb undergik barometeret adskillige forandringer. Disse 
gjaldt dog mere dets form og tilsigtede en nøiagtigere aflæsning, mens 
dets indre indretning forblev den samme. Eørst i dette aarhundrede- 
lykkedes det at finde en ny form for barometeret, som derved blev 
bekvemmere og følsommere om end ikke nøiagtigere end det oprinde- 
lige kviksølvbarometer. Som allerede nævnt svarer kviksølvbarometeret. 
til en almindelig vegt, mens det nye barometer, aneroidbarometeret. 
nærmest er at sammenligne med en fjervegt. Ved denne bestemmes,, 
som bekjendt, at legemes vegt ved den kraft, med hvilken det for¬ 
maar at sammentrykke en elastisk fjer. Ejerens formforandringer 
overføres paa en eller anden maade paa en viser, hvis stilling kan 
aflæses pa^ en inddeling, som er saaledes indrettet, at den angiver 
