330 
Hvad glasrørene angaar, saa greier man sig bedst med rør af 
7—8 millimeters udvendig gjennemsnit, og som ikke er altfor tynd- 
væggede (væggene mindst 1 mm.). Disse skjæres i passende stykker 
ved hjælp af en trekantet fil. Ved et enkelt drag med denne gjør 
man et indsnit paatvers af den ene side af røret; paa dette sted lar 
dette sig da med stor lethed brække. 
Skal røret bøies, saa holder man det sted, hvor bøklingen skal 
være, ind i flammen af en gas- eller spiritusflamme, 1 ) idet man stadig 
dreier det rnndt og bevæger det lidt frem og tilbage, saa det blir op- 
varmet paa en strækning af 3—4 centimeters længde. Har man holdt 
det nogle minutter i flammen, saa vil man merke, at det blir ganske 
blødt, og man kan nu med lethed bøie det i en ret vinkel eller paa 
hvilken anden maade, man ønsker. Man maa vente med at bøie, til 
dette lar sig gjøre ganske villigt, og gjøre bøiningen ganske lempeligt 
og jevnt, saa der ikke opstaar knæk; bedst er det ofte, naar man 
venter til glasrøret er saa tilstrækkelig blødt, at man bare kan slippe 
den ene ende, og lade det bøie sig ved sin egen tyngde. 2 ) Er glas¬ 
røret bøiet og tilskaaret i den passende form, saa filer man de skarpe 
kanter af paa enderne. 
Vil man istedetfor at bøie et glasrør trække det ud i en spids 
— hvad vi rigtignok ikke har brug for netop til disse forsøg — 
saa varmer vi det paa samme maade, men kun paa et enkelt sted, 
under stadig omdreining, og naar det saa er blødt, tar vi det raskt ud 
af flammen og.tr ækker de uopvarmede stykker fra hinanden efter en 
ret linje. Er røret afkjølet, saa skjæres det tynde stykke over paa 
det passende sted med en fil. 
Eor nu at gaa over til korkeproppene, saa bør de være udsøgt 
gode og ubrugte. Med en skarp kniv skjæres de til i passende stør¬ 
relse, idet man fører kniven langs rundingen, ikke fra den ene ende- 
flade til den anden. 
Til at bore huller i kork med bruges ikke en almindelig bor; den 
er aldeles uanvendelig. Bedst er en saakaldt korkborer, der ikke er 
andet end et rør af tyndt messing eller jernblik, som er filet skarpt 
i den ene ende, og' som er lidt trangere end det rør, man skal have 
hul til. Idet man holder korken mod en træplade og dreier røret 
*) Til nød kan ogsaa en petroleumslampe brnges. 
2 ) Forat det skal blive saa blødt trænges dog næsten en gasflamme. 
