342 
ligger de modsatte poler lige ind paa kinanden, saa at de gjensidig 
ophæver hinandens virkning udad. Man nødes derfor til at antage, 
at i en færdig magnet er enhver del selv den allermindste, som man 
ved mekaniske midler kan fremstille, en fuldstændig magnet med nord¬ 
pol og sydpol. Men er saa tilfældet, saa maa det stof, hvoraf mag¬ 
neten bestaar, være opdelt i yderst smaa dele, hver med sin nordpol 
og sydpol. Fjddte stoffet nemlig kontinuerlig det rum, magneten ind- 
tager, er det ikke godt at forstaa, hvorledes der inde i den kontinu¬ 
erlige masse skal kunne danne sig afvekslende poler med modsatte 
egenskaber, følgende den ene efter den anden gjennem hele magneten, 
idet der ikke foreligger nogen grund til, hvorfor en saadan pol mere 
skal danne sig paa et sted end paa et andet. Anderledes forholder 
det sig, om ' man antager magneten opbygget af molekyler, som er 
adskilte fra hverandre; isaafald er der intet urimeligt i at antage, at 
hver enkelt molekyl er en magnet, da erfaringen viser, at der gives 
magneter. Mathematisk kan man ogsaa bevise, at en samling saadanne 
molekylarmagneter vil virke udad ganske paa samme maade som en 
eneste stor magnet med e n nordpol og e n sydpol. De magnetiske 
fænomener tyder følgelig ogsaa paa, at materien er opbygget af mole¬ 
kyler; men angaaende disses virkelige størrelse lærer de os intet andet 
end, at molekylerne maa være yderst smaa. 
Foruden faste og flydende legemer gives der gas- eller damp- 
formede legemer. Mens legemerne i den faste og flydende form i alle 
forhold viser sine særegne eiendommeligheder afhængende af det 
stof, hvoraf de bestaar, saa at man ikke fra et legeme uden videre 
kan slutte sig til, hvorledes et andet vil opføre sig under lignende 
betingelser, saa viser de gasformede legemer en hel række overens- 
stemmelser, som er fuldstændig uafhængig af det stof, hvoraf gasen 
bestaar. Tager man f. eks. kviksølv og vand og varmer dem op, saa 
vil de vel begge forandre volum; men loven for volumforandringen vil 
være forskjellig for begge. Underkastes de forøget tryk, vil de sam- 
mentrykkes; men ogsaa i det tilfælde vil loven for forandringen være 
forskjellig for begge. Granske anderledes forholder det sig imidlertid, 
om man tager kviksølvdamp, vanddamp eller et hvilketsomhelst gas- 
formet legeme; varmes de op, vil hver volumenhed hos allesammen 
udvide sig ligemeget — y 2 73 — for hver grads opvarming, om der 
tillades dem at udvide sig under uforandret tryk. Holdes tempera¬ 
turen uforandret og underkastes disse legemer trykforandringer, vil de 
