346 
hurtig paa hverandre og det paa alle steder af legemets overflade, 
saa vil de enkelte stød ikke kunne opfattes; men virkningen af bom¬ 
bardementet vil føles som et jevnt virkende tryk, og dette vil natur¬ 
ligvis alene afhænge af antallet af stød pr. sekund og af molekylernes 
levende kraft, men ikke af molekylernes stof. Beregningen viser, at 
trykket maa være proportionalt med antallet af molekjder i kubik- 
centimeteren og med deres levende kraft; trykket vil derfor overens¬ 
stemmende med erfaringen, for en bestemt gasmasse være omvendt 
proportionalt med gasmassens volum (Mari ottes lov), og naar 
gasens volum holdes uforandret, vokse proportionalt med den absolute 
temperatur. Skal trykket derimod forblive uforandret trods en op- 
varmning af gasen, saa viser ligeledes beregningen, at volumet maa 
vokse paa samme maade for alle gasarter ganske saaledes, som Gay- 
L u s s a c s lov siger. Endnu en anden vigtig lov følger uden videre 
af den ovennævnte theori for gasarternes konstitution, nemlig Avo- 
g a d r o s sats, at ligestore volum af alle gase ved samme temperatur 
og tryk indeholder det samme antal molekyler. 
Ogsaa paa andre maader kan man prøve rigtigheden af denne 
gastheori. Det er klart, at jo længere stykke vei et molekyl i gjen- 
nemsnit løber fra et stød til det næste, desto større udsigt har det 
for at komme fra det sted, hvor det i et givet øieblik befinder sig, 
desto længere vil det gjennemsnitlig pr. sekund bevæge sig fremover 
mellem sine omkringilende medmolekyler. Har man i et rum kun en 
eneste gas, som overalt har samme temperatur og tryk, saa kan man 
ikke undersøge, hvorledes molekylerne bevæger sig frem, da man ikke 
kan merke de enkelte molekyler. Men har vi to rum, hvert fyldt med 
sin gas, og sættes rummene i forbindelse med hinanden, saa kan man 
undersøge og følge, hvorledes den ene gas lidt efter lidt udbreder 
sig i, diffunderer i, den anden. Det resultat, man saaledes kommer 
til, kan man sammenligne med det, beregningen giver. Har man en 
gasmasse, hvoraf den ene del er varmere end den øvrige, kan man 
ligeledes følge, hvorledes molekylerne udbreder sig mellem hverandre, 
ved at iagttage, hvorledes varmen, det vil sige gasmolekylernes levende 
kraft forplanter sig fra sted til sted gjennem gasmassen. Endnu paa 
en tredie maade kan man skaffe sig underretning om, hvorlangt mole¬ 
kylerne i gjennemsnit løber mellem to paa hinanden følgende stød, 
nemlig ved at undersøge, hvorledes en merkbar bevægelse udbreder 
sig gjennem en gasmasse — paa grund af den indre friktion, søm 
