354 
almindelig ikke sorte og hvide ringe; bølgelængden er nemlig forskjel¬ 
lig for de forskjellige lyssorter, og af den grund vil de lyse ringe for 
de forskjellige lyssorter almindelig ikke komme til at falde paa de 
samme steder af blæren; tvertimod kan det hænde, at en mørk ring 
for rødt lys vil falde der, hvor man har en lys ring for grønt lys eller 
omvendt o. s. v. Sæbeblæren vil derfor i hvidt lys, som før nævnt, 
vise sig farvet med ringe i alle regnbuens farver. Hænger blæren 
ganske i ro, vil man som oftest, lidt før den springer, se en del ganske 
mørke partier allerøverst, hvor hinden er tyndest. Tykkelsen af hin¬ 
den i disse mørke partier har man maalt paa forskjellig vis, og man 
har fundet, at den al tid er lige tyk, ca. 1200 tusenmilliontedels centi¬ 
meter, til tegn paa, at en tyndere sæbehinde ikke kan holde sig i 
luften. Det falder nu af sig selv, at saalænge sæbehinden bestaar, 
kan den ikke paa noget sted indeholde mindre end to lag molekyler, 
da blæren har to overflader, en udvendig og en indvendig. Lige før 
blæren springer, maa den derfor paa det tyndeste mindst have en 
tykkelse svarende til to lag molekyler; rimeligvis vil der dog være 
nogle flere lag. Af de ovennævnte maalinger kan man følgelig slutte, 
at vandmolekylerne maa være mindre i diameter end 1200 / 2 = 600 
tusenmilliontedels centimeter; hvormeget mindre kan man ikke sige; 
men meget mindre kan diameteren antagelig ikke være. Dette passer 
ogsaa med det resultat, den kinetiske gastheori fører til; som ovenfor 
nævnt faar man af den vandmolekylernes diameter lig 43 tusenmillion¬ 
tedels centimeter eller 1 / 1 ± mindre. 
Lader man sæbeblæren hænge ved røret, hvormed den er blæst 
ud, vil man se, at den trækker sig sammen paa samme maade som 
en kautshukblære, der er udblæst. Af dette kan man slutte, at en 
sæbehinde er elastisk ligesom en hinde af kautshuk. Ved nærmere 
undersøgelse er man kommet til det resultat, at enhver vædske er 
lidt anderledes langs overfladen end i det indre; langs denne danner 
vædsken nemlig en slags hinde, som er elastisk og søger at trække 
sig sammen med en for enhver vædske bestemt kraft, overfladeten- 
sionen. Denne hinde bevirker saaledes, at smaa mængder vædske 
søger at antage kugleformen og danner draaber. Tensionen i vandets 
overflade er temmelig betydelig og meget større end tensionen i over¬ 
fladen af oljer, parafin, terpentin og mange andre vædsker. Dryp¬ 
per man derfor en draabe terpentin paa en ren vandflade, saa vil 
draaben øieblikkelig drages ud i et tyndt lag over hele vandfladen; 
