355 
dette kan man let iagttage, idet den tynde hinde, som drages 
udover våndet, spiller i alle regnbuens farver, ligesom en tynd 
sæbeblære. Aarsagen til dette fænomen er følgende; der, hvor vand- 
hinden og terpentinhinden støder sammen, naar draaben kommer ned 
paa våndet, drager vandhinden paa grund af sin større tension sterkere 
udover, end terpentinhinden kan holde igjen; derfor bliver terpentinen 
halet udover, indtil den dækker hele vandfladen. Paa lignende maade 
gaar det, om lidt af en af de andre ovennævnte vædsker bringes ned 
paa våndet; følgen heraf er, at det er yderst vanskeligt at skaffe sig 
og bevare for nogen tid en ganske ren vandoverflade. 
Man har i den sidste tid paa forskjellig vis søgt at bestemme 
den mindste inængde olje, der skal til for at frembringe en merkbar 
forurensning af en ren vandoverflade. For at prøve dens renhed har 
man benyttet sig af den kjendsgjerning, at smaa stykker kamfer bragt 
ned paa våndet bevæger sig livlig frem og tilbage, saalænge vand¬ 
fladen er ren, og at deres bevægelse bliver langsommere og langsom¬ 
mere, jo mere vandets overflade forurenses, indtil den ganske ophører. 
Man har altsaa søgt direkte at veie, hvormeget olje der skal til for 
at forurense en bestemt vandoverflade saameget, at denne bevægelse 
af kamferet hæmmes, og fundet, at olje-laget kun behøver at have en 
tykkelse af ca. 167 tusenmilliontedels centimeter. Ved hjælp af endnu 
finere prøvemidler end kamfer har det lykkedes at vise, at et oljelag 
af ikke mere end 10 tusenmilliontedels centimeter er tilstrækkeligt til 
at frembringe en merkbar forandring i en vandflades. overfladetension. 
I dette yderst tynde oljelag behøves der ikke at være mere end et 
lag molekyler, da oljen ligger udbredt paa våndet; men et lag mole¬ 
kyler maa ogsaa ansees tilstrækkeligt til at frembringe en merkbar 
virkning paa vandets overflade. Man naar saaledes ad denne vei til 
en værdi for diameteren af et oljemolekyl, der svarer til dem, vi oven¬ 
for har fundet for andre stoffers molekyler. 
Ogsaa ad andre veie, f. eks. gjennem elektriske iagttagelser, kan 
man komme til at drage slutninger angaaende molekylernes størrelse; 
alle fører de til lignende resultater som dem, vi ovenfor er komne til, 
nemlig at de forskjellige molekylers diametre maa ligge mellem en og 
hundrede tusenmilliontedels centimeter. 0. E. Schiøtz. 
23 * 
