7 
meise, kompasser, aneroidbarometre, thermometre, kikkert, fotografi¬ 
apparat etc., endvidere spiritus og kogeindretning til smeltning af 
sne (for drikke vand) og leilighedsvis til kogning, telt (saa lidet og 
let som mulig), soveposer, kautschukmadrasser, reserveklæder og -sko, 
gevær og ammunitidh for i tilfælde paa kysterne at kunne skaffe 
proviant, snebriller, skistave, taug, isbraadder etc. etc. Det siger 
sig selv, at alt maa være af letteste slags, saa at bagagens vegt kan 
reduceres til det mindst mulige, idet ekspeditionens held meget vil 
afhænge af, at den kan komme hurtig og let frem. 
Hvad kan vi nu vente at finde i Grønlands indre? Som vi 
ovenfor har seet, ventede friherre Nordenskiold at finde et is- 
og snefrit land sandsynligvis dækket af en flora lig den, som findes 
paa Grønlands kyster, ja han mente endog, at indlandet muligens 
kunde have et varmere klima end kysterne. Denne, som det 
vel kan synes mange, dristige antagelse byggede han paa en meget 
sindrig theori, i hvilken ræsonnementet var følgende: for at sne og 
isbræer skal kunne dannes, maa der være stadig nedbør, dette kan 
ikke være tilfældet i Grønlands indre, da vindene, som kommer fra 
havet, maa afsætte sin fugtighed paa de høie fjelde nær kysterne, 
og komme til det indre i form af tørre og varme vinde. Paa til¬ 
svarende maade opstaar de velkjendte varme føhnvinde i Schweiz, 
idet luften, naar den med vinden føres opad et fjeld, udvides og 
af kjøles (paa grund af mindre lufttryk etc.) og blir nødt til i form af 
nedbør at afgive endel af sin fugtighed; herved blir imidlertid den 
latente varme fri, og luften blir betydelig opvarmet; naar den nu af 
vinden føres videre over fjeldet ned paa den anden side, blir den paa 
grund af det høiere lufttryk atter sammenpresset og altsaa endvidere 
opvarmet (i samme grad, som den tidligere blev afkjølet), og naar 
saa bunden af dalene i form af en varm og tør føhnvind. For at 
der paa denne maade skal kunne dannes et isfrit indre i Grønland, 
maa det imidlertid forudsættes, at der nær dets øst- og vestkyst 
skulde strække sig en kjæde høie kystbjerge, som skulde skjærme 
det indre, saa at ingen kolde og fugtige havvinde slap direkte der- 
ind. Saadanne fjeldkjæder synes imidlertid ikke at eksistere, ialfald 
ikke i den udstrækning, som det skulde synes nødvendig; snelandet 
synes ifølge Nordenskiolds og Pearys ekspedition at stige 
jevnt mod det indre, til ukjendte høider. 
✓ 
