56 
Mindre meddelelser. 
Anton De Bary, en af vor tids mest bekjendte videnskabsmænd 
paa botanikens omraade, døde den 19de januar i en alder af 57 aar. 
De Bary var, tiltrods for sit franske navn, tysker; han blev tødt i 
Frankfurt i 1831 og døde som professor i Strassburg, efter at have 
indehavt professorater i Freiburg og Halle. 
Da han begyndte sine selvstændige arbeider omkring 50-aarene, var 
beskjæftigelsen med de lavere planter væsentlig indskrænket til det rene 
artsmageri — et nødvendigt forarbeide for udviklingshistoriske og fysio¬ 
logiske studier. Man kjendte af soppe og alger en hel mængde arter 
og disses kjendetegn, men vidste yderst lidet om arternes udviklings- 
historie, levevis og formeringsmaade. 
Den forøgede kundskab vor tid eier paa dette omraade, skyldes 
for en ei ubetydelig del De Bary, dels ved de undersøgelser han selv 
har leveret, dels ved de arbeider han under sin lærervirksomhed har 
givet stødet til. 
Vi kan selvfølgelig ikke her regne op hans talrige afhandlinger, men 
skal kun nævne, at han var en af de første, som gav sig til at dyrke snyl¬ 
tende soppe, og at han derigjennem er en af fædrene til de arbeids- 
methoder, som har bragt vort kjendskab til de mikroskopiske organismer 
saa vidt frem, som det for tiden er. Før hans tid indskrænkede man 
sig væsentlig til at undersøge baade soppe og andre organismer ude i 
naturen, i mere eller mindre udvokset tilstand. Han begyndte at be¬ 
handle de mikroskopiske planter som almindelige vekster: saaede ud 
deres frø, og studerede saa de deraf fremvoksende planter, efterhvert som 
de udviklede sig, indtil de atter dannede frø. Hans bidrag til udvik- 
lingen af arbeidsmethoderne er kanske hans betydeligste livsgjerning, af 
betydning for baade botanik og andre videnskaber. 
Af hans botaniske undersøgelser skal vi kun nævne arbeiderne over 
potetessygens sop (phytoplitora infestans De Bary), over brandsoppene 
og over rustsoppene paa kornet. Disse sidste har den eiendommelighed, 
at de veksler vertplante. Den sædvanlige kornrust (puccmia graminis) 
f. eks. begynder om vaaren sin tilværelse paa berberisbladene og dan¬ 
ner der én slags frø (sporer). Disse udvikler sig kun, naar de kommer 
paa blade af græs- eller kornarter, og frembringer der først én, saa en an¬ 
den slags sporer, begge forskjellige fra dem paa berberisblade. Den sidst 
dannede sort overvintrer og udvikler sig næste aar paa berberisblade. Om end 
denne vertveksling tidligere var paavist for enkelte soppes vedkommende, 
har De Bary stor fortjeneste af at have fremmet vort kjendskab til 
disse eiendommelige »heteroeciske« organismers levesæt. Andre arbeider 
gjaldt slimsoppene og andre grupper af bladgrøntløse sporeplanter. I det 
hele var soppene hans yndlingsfelt og i en i to udgaver (1866 og 1884) 
udkommen bog samler han i haandbogsform vore spredte kundskaber 
paa dette omraade (Morphologi und Physiologi der Pilze etc. Leipzig 
1884). 
Paa samme felt bevæger han sig ogsaa i sine »Vorlesungen iiber 
Bacterien« (flere udgaver, iste udgave 1885), en klart og greit skreven 
bog, som vi benytter leiligheden til at anbefale de læger og andre, der 
