8i 
neder siden, og endnu har der ikke vist sig noget livstegn i den ne¬ 
derste koloni. Den øvre derimod sender nu og da en speider nedover, 
især naar der sættes friske violer i glasset. De vover sig imidlertid 
næsten aldrig bort til den forladte vase, men nøier sig med at nærme 
sig glasset, og det er tilstrækkeligt, at trykke ihjel en eller to myrer 
underveis for at holde de andre ganske borte i flere dage.« 
Senere udtalte en anden forsker den formodning, at myrernes skræk 
ikke kom af myrderiet, men var en uvilkaarlig og ubevidst frygt, for- 
aarsaget ved at fingeren efterlod et slags lugtende spor paa muren eller 
eller paa pladen. Hague gjentog da forsøgene og skriver herom: 
»Jeg forsøgte først at føre fingeren tvers over myrernes vei paa 
kaminpladen, og det viste sig, at om de ikke netop blev skræmte, var 
de dog høist utilbøielige til at passere sporet af fingeren og søgte at gaa 
udenom stedet, eller de standsede lidt og gik frem og tilbage, før de 
bestemte sig til at overskride det. Saa dræbte jeg nogle myrer, mens 
de var underveis, ikke med fingeren, men med et stykke elfenben, og 
nu som før flygtede de efterfølgende, saasnart de kom i nærheden af 
stedet, og det med tydelige tegn paa skræk. Paa denne maade foretog 
jeg flere myrderier, hvis virkning var den samme som før, at myrerne, 
efterat have trodset faren en uge eller to, forsvandt aldeles. Senere har 
vi ikke seet noget til dem. Dette synes at vise, at sporet af haanden 
nok skræmmer dem, men at virkningen af mine ovenfor anførte forsøg 
skyldes selve myrderiet (og meddelelsen herom til de, som ikke var til¬ 
stede ved det).« 
Jeg tror i det foregaaende med tilstrækkelig sikkerhed at have paa- 
▼ist gjennem de anførte eksempler, at myrerne har evnen til at meddele 
sig til hverandre. 
Astronomisk folketro. 
Efter dr. I. C. Houzeau. l ) 
Et af de astronomiske fænomener, som i folkenes barndom tidligst 
maatte paakalde opmerksomheden, næst efter vekslingen mellem dag 
og nat, er de periodiske forandringer i maanens udseende. Maanens 
faser blev derfor ogsaa meget tidligt brugt til tidsbestemmelse og er 
endnu grundlaget for aarets inddeling i jødernes og muselmændenes 
kalender. Og naar indianerne af forskjellige stammer skulde forene sig 
Uddrag af et arbeide af de belgiske astronomer Houzeau og Lancaster: 
la Bibliographie générale de Vastronomie. Her optaget efter Revue scientifique. 
6 
