128 
Ad 2. Den hurtighed, hvormed krudtets gasdannelse . ker, er af hængig af kor- 
»enes homogenitet, sammensætningsforholdet af de forskjellige bestanddele, størrelsen 
og afstanden imellem de enkelte korn inden den hele ladning. Foregaar gasdannelsen 
i et luftfyldt rum, hvis vægge er ubevægelige, angives i gram krndt a,t udøve et 
tryk paa væggene fra 6000 til 10000 atmosfærer. Dette sidst opgivne tal maa dog 
ansees som maksimum, og de i artilleristiske verker opgivne større tryk er mindre 
paalidelige. I rifleløbene faar man imidlertid aldrig disse tryk. Den ene væg af 
indeslutningen er her nemlig bevægelig, idet den dannes af kuglen. Under saa- 
danne forholde er de høieste tryk, som er blevne observerede, 300 til 500 atmo¬ 
sfærer. Ved de nyeste krudtsorter har man opnaaet: for Remingtongeværet, 
norsk militærkrudt 4.08 gram og en 23.7 gram tung spidskugle en udløbshastighed 
for denne stor 381 m. i sekundet; geværets rekylhastighed omtrent — 2.25 m. pr. 
sekund. Jarmannsgeværet med 5.1 gram Cyrty & Harvey\s No. 6 og en 21.89 
gram tung spidskugle en udløbshastighed ~ 495 m. i sekundet. Rekylhastigheden 
omtrent = 2.8 m. 
Ad 3. Da krudtet lidt efter lidt gaar over til gas af høi spænding, blir 
kuglen lidt efter lidt sat i bevægelse under paavirkning af et stigende tryk. Dy- 
namit «detonerer*, 0: gaar øieblikkelig over i gasform. Systemet taber sin elasti- 
citet og karrets vægge faar et stød, som sprænger alt. 
Kaptein i infanteriet B. Jhss. Klingenberg. 
Dyr og planter. Er det saa, at der ingen forskjel er paa et dyr og en plante 
paa deres første udviklingstrin? En leeref. 
Saavel planten som dyret begynder sin tilværelse som en enkelt celle — eg- 
cellen hos de med kjønslig formering udstyrede organismer. Forsaavidt stemmer 
medlemmerne af de to grupper overens i det første stadium af deres liv. 
Sammenligner vi nu egcellen hos de høiere dyr (f. eks. hvirveldyrene) med 
egcellen hos de høiere planter (karplanterne), saa vil det for en øvet iagttager ikke 
være vanskeligt ved mikroskopets hjælp — egcellerne er jo ganske smaa — at 
adskille en egcelle af dyrisk oprindelse fra en, der tilhører en plante, selv om eg¬ 
cellen er ganske isoleret fra sine naturlige omgivelser, ved hjælp af hvilke jo ad- 
skillelsen vilde være endnu lettere. Sammenligner vi formeringscellerne hos lavt- 
staaende dyreformer med dem hos lavtstaaende planter, saa vil i mange tilfælde 
adskillelsen falde vanskeligere; og gaar vi endelig til de allerlaveste af begge riger, 
saa er det ofte vanskeligt at afgjøre med hensyn til de fuldvoksne organismer, 
hvad der er planter, hvad dyr. Endnu vanskeligere blir det for disses vedkommende 
at trække grænsen, naar man har med de ufærdige væsener, med de første udvik- 
lingsstadier at gjøre. Om de laveste dyr og de laveste planter kan det nok siges, 
at ialfald i enkelte tilfælde er der ingen forskjel at se mellem deres første udvik¬ 
lingstrin; men dog maa der selvfølgelig være forskjel tilstede, ellers kunde ikke den 
ene begyndelse udvikle sig paa én maade, den anden paa en derfra forskjellig. 
Kun er forskjellen saa liden, at vi ikke kan se den. 
Straalende materie. I et verk om spiritismen af Gibier omtales, at en 
fysiker Faraday har fremsat en hypothese om en fjerde tilstandsform for materien, 
som skulde ligge hinsides de luftformige legemer, og som han kaldte den radie- 
rende. At samme tilstandsform virkelig findes, skal saa være bevist af englænderen 
Crookes. Vil redaktionen være af den godhed at give oplysninger om en saa- 
dan tilstandsform virkelig kjendes af videnskaben, og i hvilke verker den i saa fald 
kan studeres? Vartdal (Vadsø). 
I »Naturen« 1881 p. 37 og 49 findes en afhandling af hr. amanuensis Hen¬ 
riksen om «Straalende Materie», indeholdende et udførligt referat af Crookes 
undersøgelser og theorier. Hvis der senere er tilkommet nye undersøgelser om 
sagen, skal vi om muligt bringe meddelelse derom. 
Trykfeil. 
Faa side 93 (forr. nr.) staar jordens gjennemsnitlige tæthed angivet til 5592 
gange saa stor som våndet. Skal være 5,592. 
