134 
sædvanlig sveisning og lodning. Den elektriske strøm borer huller, 
lodder, smelter og sveiser, ikke alene jern og staal, men hvilkesom- 
helst metaller. Fig. 4 er f. eks. en prøve. To jernplader er lagt 
over hinanden, kanterne er smeltet sammen, derpaa er begge plader 
gjennemborede med kulstiften, og endelig et stykke rundjern smeltet 
ned i hullet. Vi har altsaa en med pladerne sammensmeltet klink- 
nagle. Fig. 5 viser, hvordan gamle, temmelig værdiløse jernbane¬ 
skinner kan sammensmeltes (sveises) efter længden og herved om¬ 
dannes til bærebjelker. Ingeniør Ha 11 b auer, der har aflagt et besøg 
i verkstedet, skriver om ^ette forsøg. »Man kunde her bedst se 
strømmens mægtige virkning. Metallet flød foran kulstiften, som 
om det blev heldt ud af en støbeske. Holdt man kullet længere end 
nødvendigt i nærheden af et og samme punkt, saa begyndte metallet 
formelig at koge, fik blærer og havde efter af kjølingen tabt sine gode 
egenskaber.« 
Fig. 4. Fig. 5. 
Praktisk betydning vil sandsynligvis denne nye arbeidsmethode 
faa væsentlig for pladebearbeidelsen, ved arbeider, hvor det gjælder 
om at forene forskjellige metaller og ved reparationer. Jeg mindes 
saaledes i dagspressen at have seet anført som eksempler, at en 
utæt dampkjedel, som efter almindelig arbeidsmaade vilde behøvet 
nogle uger til sin reparation, hos hr. Benardos blev kureret for sine 
lækager paa et par timer. 
Fra meteorologiens barndom. 
Af M. K. Håkonson-Hansen. 
Menneskeaandens dy be sandhedstrang er det, der har ført menne¬ 
skene frem, gjennem videnskabelige og praktiske opdagelser, til den 
nuværende civilisations høide. Af menneskets mest usikre famlen i den 
fjerne oldtids mørke lod den gjennem aartusendernes løb de moderne 
videnskaber udvikle sig. Og man udsætte paa disse, hvad man vil: 
deres livskraftighed og deres nytte staar det nu ikke i noget menneskes 
magt at bestride. Fremtiden er deres. 
