145 
Kun faa timer tidligere havde nedskriveren af disse linjer i et møde 
af j Royal Society of South-Australia fremlagt et eg, som han d. 25de 
august 1884 havde fundet i den hidtil ukjendte store rugepose under 
bugen af et myrepindsvin. 
Egget har en myg, men meget sterk pergamentlignende skal, om¬ 
trent som mange krybdyreg, er omtrent 15 mm. langt, 13 tykt og inde- 
holder som fugle og krybdyreggene, men i modsætning til pattedyrenes, 
en stor blomme. Som bekjendt medgaar hos disse sidste hele det lille 
i egs substans til opbyggelsen af fosteret, mens hos fugle og krybdyr 
kun en liden del af blommen udvikler sig til toster, størstedelen kun 
tjener dette til næring. En saadan næringsblomme indeholder altsaa 
ogsaa kloakdyrene, og i denne henseende ligner derfor dyrene meget 
mere fuglene og krybdyrene end pungdyrene. 
En anden af St. Hillaires antagelser er ogsaa i den seneste tid 
bleven bekræftet, idet det har vist sig, at brystkjertlerne hos kloakdyrene 
ikke er ens beskafne med pattedyrenes melkekjertler, men nærmest er 
at anse som omdannede svedkjertler. 
Begge disse omstændigheder taler for, at kloakdyrene ikke nedstam¬ 
mer fra pungdyrene, men at de af samtlige nulevende dyr er de, der 
staar pattedyrenes oprindelige stamfædre nærmest. Herpaa tyder ogsaa, 
hvad man nylig har paavist, at kloakdyrenes legemsvarme er betydelig 
ringere end de typiske pattedyrs. 
Men dog maa disse dyr fremdeles ansees for pattedyr, om de end 
udgjør en eiendommelig eglæggende gruppe indenfor denne orden. 
Hvad eggenes udvikling angaar, saa er den forskjellig hos de to 
dyr. Nebdyrets eg indeholder, naar det af moderen lægges i et hul i 
jorden, en unge, der er saapas udviklet, at den inden ganske kort tid kan 
forlade sit skal. 
Det ene eg derimod, som hvert aar lægges af myrepindsvinet, under¬ 
kastes en længere udrugningsproces i en eiendommelig rugepose, der udvik¬ 
ler sig under bugen paa hunnen (se fig. 1 og 2), og i hvilken temperaturen un¬ 
der rugetiden er betydelig større end i kroppen forresten. Saasnart ungen 
er smuttet ud af skallet, begiver den sig bort til brystkjertelens aabning, 
der hverken hos myrepindsvinet eller nebdyret er forsynet med bryst¬ 
vorte, og vokser nu raskt paa bekostning af den næring, brystkjertelen 
afsondrer. Eftersom ungen vokser, tiltager ogsaa rugeposen en tidlang i 
omfang, indtil ungen dog blir altfor stor og maa søge at hjælpe sig paa 
egen haand. Da forsvinder lidt efter lidt atter den af en hudfold dan¬ 
nede rugepose, for først at komme frem igjen aaret efter, lidt før næste 
eglægning. Denne omstændighed, at posen periodisk opstaar og atter 
forsvinder, har vel været en medvirkende grund til, at den først saa 
nylig er bleven opdaget. 
10 
