nogle riddere, som havde deltaget i erobringen af Neapel og der¬ 
under var bleven bekjendt med denne industrigrens betydning. Den 
gjorde imidlertid i begyndelsen kun ringe fremskridt, og det var først 
mod midten af 16de aarhundrede, at silkefabrikationen i Lyon fik 
nogen egentlig betydning; senere under Henrik IV, der tog sig 
ivrigt af denne industri, blomstrede den sterkt op, dyrkningen af 
morbærtræer bredte sig over en stor del af Frankrig, og silkeavlen 
har fra den tid af stadig gaaet mere og mere fremad der, saa at 
den nu er en af de mest indbringende rigdomskilder navnlig for 
Frankriges sydlige provinser. Rigtignok blev den sterkt truet under 
den franske revolution: der skulde jo da være »frihed, lighed og 
broderskab« paa alle felter, og det kunde "naturligvis ikke taales, at 
nogle klædte sig i silke og andre ikke. Nationalkonventet udtalte 
fordømmelsesdommen over silkeavlen, og uvittigheden gik saa vidt, 
at der udstedtes ordre om at oprykke alle morbærtræer med roden, j 
for — som det hed — at faa gjort en ende paa denne skammelige 
luksus! Heldigvis lykkedes det dog ikke disse fanatiske friheds- og 
lighedshelte at faa drevet sin vilje igjennem, og silkeavlen overlevede : 
saaledes lykkelig og vel rædselsperioden. — I' Tyskland dannede 
sig det første selskab for silkeavl i Bayern aar 1670, og der blev ; 
snart efter paa forskjellige steder foretaget en hel række forsøg i : 
samme retning. Navnlig tog Fredrik den store sig varmt af 
denne erhvervsgren i sine lande, og saaledes vandt silkeavlen i anden 
halvdel af forrige aarhundrede indgang over en stor del af Tyskland. 
Senere under frihedskrigene geraadede denne bedrift imidlertid igjen 
i forfald, og omendskjønt der nu i den sidste tid er gjort ad- 
skilligt for at bringe den paa fode igjen, saa synes det dog ikke at 
ville blive til noget, og Tyskland producerer derfor ogsaa, i forhold 
til sit behov af silke, selv kun saare lidet eller næsten ingenting at 
regne for. — I England var det Jakob I, som først tog sig af silke¬ 
avlen, skrev selv en bog om samme og sørgede baade for at faa 
sat dyrkningsforsøg igang hjemme og tillige for at overføre morbær* 
trær og silkeormeg til de engelske besiddelser i Amerika. Men han 
havde ogsaa god grund til at tage sig af sagen, da der var over- 
gaaet ham den tort som konge i Skotland, af en af sine under- 
saatter, Jarlen af Mar, at maatte laane et par silkestrømper at vise 
sig i for den engelske gesandt, — saa vanskeligt var det dengang 
for silke paa de britiske øer! 
