Om de vigtigste insekter, der leverer os 
nyttige produkter. 
(Af «Foredrag for Hvermand«, holdte ifølge foranstaltning af selskabet for 
Kristiania bys vel.) 
Af W. M. Schøyen. 
(Fortsat). 
2. Bien. 
Ved siden af silkeormen, som jeg omtalte forrige gang, har menne¬ 
sket som bekjendt blandt insekterne skaffet sig et særdeles nyttigt 
»husdyr« til, der er gjenstand for avl i det store baade i Europa 
og andetsteds, nemlig bien. Og da biavlen ikke, saaledes som 
silkeavlen, er afhængig af en eneste bestemt næringsplante, men 
kan drives saagodtsom overalt, hvor der kun forefindes tilstrækkeligt 
med blomster at hente honning og blomsterstøv af, saa har ogsaa 
biavlen kunnet faa en langt videre udbredelse end silkeavlen, idet 
den nemlig kan drives over hele Europa helt op i det nordenfjeld¬ 
ske Norge. Bien er heller ikke, saaledes som silkeormen, bleven 
indført til Europa fra fremmede verdensdele, men hører oprindelig 
hjemme her, nemlig i middelhavslandene og rimeligvis nærmest 
Grækenland, hvorfra den i forskjellige afarter er bleven spredt over 
størstedelen af verden, saa at den nu gjennem kulturen er bleven 
et kosmopolitisk insekt. De forskjelligartede klimatiske indflydelser 
har frembragt forskjellige konstante varieteter, hvoraf flere har været 
beskrevet som egne arter, og man er forresten endnu slet ikke enig i 
dette punkt. Foruden den almindelige ensfarvede mørke hovedform (apis 
mellifica) har man saaledes den gulringede italienske bi (a. ligiistica), 
den ægyptiske (a. fasciata), den afrikanske (a. adansonii) o. s. v., 
der dels opfattes som racer og dels som egne arter, og hver har 
13 
