199 
en række agnorer forsynede stiletter frembringer, naar de bores ind 
i huden. 1 ) Den heftige brændende smerte og ophovning, som 
herved opstaar, er bekjendt nok, ligesom det jo er frygten for bistik, 
der alholder de fleste fra at befatte sig med biavl. Bigiften eller 
myresyren, der gjør biens braad til et saa almindelig frygtet vaaben, 
har imidlertid ved siden heraf en anden rolle, der er af største be¬ 
tydning for bierne, nemlig den at konservere honningen, idet bierne 
ved hjælp af braaden indblander smaa mængder af denne myresyre 
i honningen og derved desinficerer den. Det kunde jo unegtelig 
være langt tryggere og bekvemmere at stelle med bierne, ifald de 
ikke havde giftbraad, men da honningen isaafald ikke vilde holde 
sig, saa vilde bierne som følge deraf blive nødt til at indrette sin 
husholdning paa en anden maade og ikke indsamle større honning- 
forraad — saaledes som tilfældet netop ogsaa er hos de braadløse 
biarter i Sydamerika, Australien etc. (melipona og trigona), som 
derfor heller ikke egner sig til kultivering. Som følge af sin myre- 
syregehalt, der forøvrigt varierer adskilligt efter omstændighederne, 
viser honningen altid en mere eller mindre fremtrædende sur reaktion. 
Arbeidsbiernes levetid er høist forskjellig alt efter aarstiden, 
da de udklekkes: de, der kommer frem om høsten, lever over til 
næste vaar og kan saaledes opnaa en alder af indtil 8 maaneder, 
mens de, der fødes under den travleste sommertid, snart slider 
sig ud med arbeidet og ikke holder ud længere end nogle uger. 
Endelig har vi igjen hanbierne eller »dronerne«, hvis antal 
varierer med bifolkets størrelse og det forhaandenværende forraad 
af honning. De er større og plumpere end arbeidsbierne og har 
meget større øine end disse; derhos mangler de baade den førnævnte 
blomsterkurv paa bagbenene og tillige braad. De stikker derfor ikke 
og kan uden fare tages i haanden. De udfører intet arbeide i 
kuben, og som følge deraf taales de heller ikke længere der, end 
indtil dronningen er bleven befrugtet. Naar dette er skeet, er de 
overflødige og bliver af arbeidsbierne kastet ud af kuben med magt, 
J ) Som følge af disse agnorer kan braadden ikke trækkes tilbage, men afrives 
og bliver tilligemed giftsækken siddende igjen i huden, naar bien har stukket. For 
ikke at faa hele giftsækkens indhold udtømt i saaret, bør braadden forsigtig bort- 
skrabes med en kniv og ikke berøres med fingrene. 
Saa ubehagelige som bistikkene unegtelig er, saa vil man dog tilskrive dem 
en heldig virkning som legemiddel for rheumatiske lidelser, og der er offentliggjort 
flere tilfælde, da gigt eller rheumatisme skal være bleven kureret ved bistik. 
