205 
heri, er ganske lig dem, hvoraf der ialmindelighed udvikles arbeids- 
bier; men paa grund af den større plads til udvikling, som dron- 
ningcellen frembyder i sammenligning med de smaa trange arbeider- 
celler, og den bedre og rigeligere føde, som dronningyngelen faar r 
udvikles her i dronningcellerne fuldt kjønsmodne hunbier (eller 
»dronninger« altsaa), mens der af arbeidercellerne kun fremkommer 
uudviklede hunbier (»arbeidsbier«), som ikke er istand til^at forplante 
sig. Egget er altsaa nøiagtig ligedan, men det er opfødningen, der 
er forskjellig og som betinger denne væsentlige forskjellighed hos- 
afkommet. 
At saa er tilfældet fremgaar ganske klart af den merkelige om- 
stændighed, at et bifolk kan, om det mister sin dronning i utide, 
medens der ingen dronningyngel findes i kuben, dog selv skaffe sig 
en ny dronning, saafremt der blot findes tilstrækkelig ung arbeider- 
yngel. En saadan almindelig arbeiderlarve anbringes da i en dron- 
ningcelle og faar dronningkost, hvilket har tilfølge, at den bliver til 
en dronning, medens den, om den var forblevet, hvor den var, 
vilde være bleven en simpel arbeidsbi som alle de andre! Findes 
der imidlertid ikke tilstrækkelig ung arbeideryngel, saa mislykkes 
dette merkelige experiment, og der^ indtræder det abnorme, for bi- 
skjøtterne høist ubehagelige tilfælde af »eglæggende arbeidsbier«^. 
Vedkommende til dronning udseede larve opnaar nemlig ikke at 
blive fuldt kjønsmoden hun, skikket til at befrugtes, og af alle de 
eg, den lægger, og som altsaa samtlige er ubefrugtede, udvikler der 
sig den saakaldte »pukkelyngel«, hvoraf udelukkende hanner frem¬ 
kommer. En saadan kube gaar derfor sin visse undergang imøde,. 
ifald man ikke griber ind itide, fjerner den eglæggende arbeidsbi 
og indsætter en ny, virkelig dronning istedet. Men som sagt, er 
der blot tilstrækkelig ung yngel tilstede, saa hjælper bierne sig selv 
til en ny dronning, uden at nogen kunstig indskriden er nødvendig 
fra biskjøtterens side. Dette maa kaldes det merkeligste af alle de 
merkelige foreteelser, som et bifolks statshusholdning frembyder, 
og afgiver jo ogsaa det bedste bevis for, at det kun er den rige¬ 
ligere næring og rummeligere plads, der gjør udslaget under opfød¬ 
ningen af dronningyngelen, derimod ingen lorskjel paa selve eggets 
beskaffenhed. Netop paa grund af disse bedre vilkaar, hvorunder 
dronningyngelen opvokser, trænger den ogsaa kortere tid til sin- 
