216 
Hvad er klokken? heder saaledes paa volapiik Dup kimid binos? 
paa pasilingua Qiiota liora er al? Sætningen »Avertissementer er for 
forretningsmanden, hvad dampen er for industrien,« gjengives i volapiik 
med Lenunc binoms jafaman otos kelos stem plo dustor; paa pasilingna 
Annoncius ers pro tos affåriros qua ta vapora pro ta industriu. 
Har man i volapiik først ordets stamme, som i regelen bare bestaar 
af en konsonant, en vokal og en konsonant, saa er alt det øvrige let 
nok. Sætter vi fat istedenfor fader, saa er bøiningen simpel nok: 
Ental. 
Flertal. 
N. fat 
fats 
G. fata 
fatas 
D. fate 
fates 
A. fati 
f at is 
Pasilingua bøier som følger: 
Ental. 
Flertal. 
N. mortu, døden 
mor tas 
G. mortude 
mortasde 
D. mortuby 
mortasby 
A. mortun 
mortan 
Spelin deklinerer: 
Ental. 
Flertal. 
N. mik, en ven 
mikoes 
G. doe mik 
doe mikoes 
D. tu mik 
tu mikoes 
A. mik 
mikoes 
Det er klart, at der er utallige forskjellige maader, paa hvilke man 
kan opnaa det samme resultat, saalænge man kun holder sig strengt 
efterretteligt, at den samme kasusbetegnelse skal benyttes i ental og fler¬ 
tal, og at paa den anden side flertal altid betegnes paa samme maade. 
I bengali og mange andre sprog gjennemføres dette princip med 
betydelig konsekvens. Hvad der gjælder substantivernes deklination, 
gjælder ogsaa verbernes bøining og gradbøiningen samt afledningen. 
Alt kan gjøres regelmæssigt, simpelt, forstaaeligt, hvad slags ende-, for- 
eller mellem-stavelser man antager. »At have« heder saaledes paa vola¬ 
piik lab og konjugeres som følger: 
Ental. Flertal. 
labob 
jeg har 
labobs 
vi 
labol 
du — 
labols 
de (De^ 
lab om 
han — 
laboms 
de 
labof 
hun — 
labos 
det — 
lai) on 
man — 
