218 
Mindre meddelelser. 
Tæringsbacillernes udbredelse. »Naturen«s læsere kjender fra 
doktor Hanssens artikel i forrige aargang forholdet rnellem tæringen 
(eller rettere tuberkulosen) og den saakaldte tæringsbacille. Ved det 
hygieniske institut i Berlin er der for nogen tid siden gjort interessante 
forsøg over denne farlige mikrobes udbredelse udenfor organismen — 
forsøg, som ikke taber i interesse ved, at de i det væsentlige bekræfter 
de antagelser, man paa forhaand maatte gjøre. 
Methoden var den, at man under iagttagelse af de nødvendige for- 
sigtighedsregler opsamlede støv fra de steder, hvor man vilde vide, om 
der var tæringsbaciller tilstede. Støvet overførtes i kjødsuppe, som der- 
paa blev sprøitet ind i bughulen paa en frisk kanin. Efter 40 dages 
forløb slagtedes og undersøgtes denne — havde den tuberkulose, kunde 
støvet antages at have indeholdt tæringsbaciller; var den frisk, saa var 
det sandsynligt, at støvet havde været bakteriefrit. 
Det viste sig da, at der var tæringsbaciller tilstede i omtrent halv¬ 
parten af støvprøverne fra 21 undersøgte hospitalssaler, fra 3 sindssyge- 
asyler og fra værelser beboede af tæringssyge. Derimod var der ikke 
baciller i støv fra hospitalsværelser, der benyttedes til kirurgiske opera- 
. tioner, fra gader og husvægge. Støv fra et hotelværelse, der beboedes 
af en tæringssyg skuespillerinde, og fra et værelse, hvor en tæringssyg 
kone var død 6 uger i forveien, var bakterieholdigt. 
Forsøg med medicin (sublimat, blysukker, kreosot etc.) i meget store 
doser for at forhindre udviklingen af de indpodede bakterier mislykkedes 
aldeles, d. v. s. medicinen var uden virkning. 
Forsøgene viser altsaa med tydelighed, at støv i værelser, der be¬ 
nyttes af tæringssyge, er en meget farlig smittebærer, og paalægger med 
styrke iagttagelsen af vidtgaaende forsigtighedsregler og vidtdreven rens- 
lighed, særlig med hensyn til tæringssyges spyt. Støv fra værelser, hvor 
der opholdt sig tæringssyge, der til stadighed og udelukkende benyttede 
hensigtsmæssige kar til opsamling af spyttet, var frit for bakterier; lige- 
saa støv fra vedkommende undersøger — Cornet’s — laboratorium, 
hvor tæringssyge dyr i mængdevis dissekeredes, men hvor stor renslig- 
hed iagttoges. 
Tievende hermetik. Følgende fra et amerikansk tidsskrift stam¬ 
mende meddelelse er optaget i sidste nr. af »Norsk Fiskeritidende«. 
Naar vi gjengiver den, saa sker det med alt forbehold og for om muligt 
at bevirke, at en af vore læsere, som dertil maatte have anledning, vil 
prøve methoden, der synes os høist utrolig. 
»Hr. Walter G. Murphy af New-York har nylig erholdt patent 
paa en af ham opdaget fremgangsmaade, hvorved fisk kan holdes levende 
i længere tid, uden at luft og vand behøver at fornyes. Efter hans 
methode anbringes fisken i et kar, delvis fyldt med vand, hvorpaa det 
lukkes hermetisk. Forsøg har været anstillede paa Fulton fiskemarked i 
New-York under ledelse af fiskeridirektør professor Blackford. Til 
