Saccharin eller stenkulsukker og dets 
anvendelse som sukkersurrogat. 
A f dr. J. Brunchorst. 1 ) 
Saccharinet, som »Naturen« allerede har omtalt for længere 
tid siden, er nu kommet i handelen ogsaa her i landet, og dets 
pris er sunket saavidt, at der kan blive tale om en almindeligere 
anvendelse af det. Vi finder det derfor at være paa sin plads at 
bringe lidt nærmere oplysninger om stoffet, tiltrods for, at ogsaa 
aviserne allerede har indeholdt adskillige artikler om det. 
Saccharinet opdagedes i 1879 af Ira Remsen og C. Fahl- 
berg. Udgangspunktet for fremstillingen efter et afFahlbergs pa¬ 
tenter er et stof, derkaldes toluol eller methylbenzol, og som erholdes 
af stenkulstjære. Destillerer man stenkulstjære, saa undviger først 
en »let stenkulsolje«, der blandt andet indeholder benzol og toluol, 
og af hvilken benzin fremstilles. Ved videre opvarmning vindes 
»tung stenkulsolje«, af hvilken phenol eller karbolsyre erholdes. Til 
fremstilling af saccharin undergaar det af den »lette stenkulsolje« 
isolerede toluol en meget vidtløftig behandling, hvis enkeltheder 
kun kemikeren af fag tilfulde kan forstaa, og om hvilken vi skal 
indskrænke os til at anføre, at de stoffer, man lader indvirke paa 
toluolet og mellemprodukterne, inden man kommer til saccharin, er 
blandt andet svovlsyre, klor og klorfosfor, ammoniak, overmangansur 
kali og saltsyre. Resultatet af hele denne behandling er, at der af 
) Med benyttelse af en artikel af Ch. Girard i Revue scientifique. 
