226 
toluolet, et stof, som meget ligner benzinen, og hvis kemiske sam- 
mensætning udtrykkes ved formelen: 
c 6 h 5 ch 3 
opstaar det intensivt sødtsmagende saccharin, hvis formel ser saa- 
ledes ud: 
C, H 4 |° 2 nh 
og hvis kemiske navn er »orthoimidosulfobenzoésyre«. 
Saccharinet er temmelig let opløseligt i kogende vand og kry¬ 
stalliserer ved afkjøling i smaa, vandldare, tykke prismer; det fore¬ 
kommer derfor i handelen som et hvidt krystallinsk pulver. I koldt 
vand er det tungt opløseligt, idet i liter vand kun opløser omkring 
3 gr. I alkohol er det lettere opløseligt, lettest i alkoholaf 80 procents 
styrke. ^ 
1 ) Opløseligheden i alkohol har interesse, fordi saccharinet benyttes til vinfor- 
falskning. Vi hidsætter derfor opløseligheden for de styrkers vedkommende, som 
svarer til de sædvanlige alkoholiske drikke. 
Alkohol af 10 
pct. 
styrke 
opløser 5.41 gr. pr. liter 
— - 20 
» 
. .— ' 
— 7-39 — 
— - 30 
» 
— 
— 11.47 — 
• - J- - 40 
» 
— 19.88 — » 
— - 5 ° 
» 
— 
— 27.63 — 
— - 80 
» 
— 
— 32.15 — 
— - 100 
» 
— 
— 30.27 — » 
For kemikere blandt vore læsere hidsættes videre: 
Saccharinet er en udpræget syre og danner med lethed salte med alkali- 
metallerne. Disse salte er mere opløselige i koldt vand end saccharinet selv, 
hvorfor dette lettere opløses i vand tilsat med dobbelt kulsure alkalier end i 
rent vand. Det opløser sig videre i glycerin, i alkohol og i æther (0.468 paa 100), 
der optager det af den vandige opløsning og derfor kan benyttes til paavisning af 
saccharin i vædsker, idet de egentlige sukkerarter er uopløselige i æther. Ved 
118—120 0 smelter det; ved ca. 150° forflygtiges det under dekomposition til 
benzoésyre. 
Med alkaloiderne danner det salte; saaledes med kinin. Kininsaccharinatet 
indeholder 36 °/ 0 saccharin, 64 °/ 0 kinin og smager mindre ubehageligt end 
kininsulfat, hvorfor man har foreslaaet at gjøre brug af det i medicinen. 
Forat paavise saccharin i en vædske, vin eller sød saft f. eks., gjør man 
vædsken sur med svovl- eller fosforsyre og ryster den med æther. Den ætheriske 
opløsning skilles fra den vandige og dampes ind. Smager residuet sødt, er der 
grund til at formode tilstedeværelsen af saccharin. Residuet ophedes da med et 
lidet overskud af resorcin og nogle draaber koncentreret svovlsyre. Er der saccharin 
tilstede, fremkommer der først en rødgul, derpaa en mørk grøn farve, idet der 
undviger lidt svovlsyrling; fortynder man derpaa med vand og tilsætter kali, saa 
blir vædsken rød med udpræget grøn fluorescens. Ved denne reaktion kan man 
paavise ligetil 1 milligr. saccharin, 
