233 
Blir dette paavist, da bør ubetinget anvendelsen af saccharin 
som surrogat for sukker i nærings- og nydelsesmidler erklæres som 
forfalskning og absolut forbydes, idet det samtidig — foratvanske- 
liggjøre hemmelig anvendelse — bør belægges med en told, som er 
høiere end den, der erlægges af det ekvivalente sukkerkvantum. 
Men selv om det skulde bli konstateret — hvad altsaa de fore¬ 
liggende forsøg ikke tyder paa — at saccharin er absolut uskade- 
ligt for personer af enhver konstitution, selv da mener vi, at det 
samme forbud bør udstedes og det baade for statens skyld og 
for konsumenternes. 
Som ovenfor anført, tror vi ikke, at toldpaalæg vil kunne forhindre 
indførelsen og anvendelsen af saccharin, saasnart stoffet blir almin- 
deligere kjendt. Saalænge sukkeret er et vigtigt skattefundament, 
har derfor staten al grund til, bedre end ved toldpaalæg kan ske, at 
sikre sig mod, at toldindtægterne beskjæres. 
Imidlertid er, ialfald efter manges mening, told paa sukker lidet 
berettiget og sukkerets dage som skattefundament talte. For disse 
kunde det derfor stille sig som he Idigt, om man i toldfrit saccha¬ 
rin kunde skaffe det store publikum et billigt surrogat for det sterkt 
toldbelagte sukker. Saccharinets pris har vi regnet til 97 kr. pr. 
kilo. Det ekvivalente kvantum rørsukker (å 77 øre) koster 215 kr., 
og følgelig skulde den samme sødhed kunne frembringes meget 
billigere ved saccharin end ved sukker. Bortseet fra den mulige 
skadelighed og bortseet fra, at størstedelen af denne gevinst neppe 
vilde komme konsumenterne, men de mindre samvittighedsfulde 
fabrikanter tilgode, er mod denne betragtningsmaade at indvende, 
at mens sukkeret har en stor næringsværdi, saa er sac- 
charinet absolut værdiløst som næringsmiddel. Det frem- 
gaar med sikkerhed af samtlige forsøg. Sukkeret er baade et nydelses- 
middel og et vigtigt næringsmiddel, saccharinet er i bedste fald blot 
et værdiløst nydelsesmiddel, og denne store differents ophæves ikke 
af den lavere pris, som saccharinet, naar det solgtes som saa- 
dant, vilde have. Og saa kommer den bekvemme forfalskning til: 
brugte en fabrikant saccharin istedenfor sukker, saa vilde han mu¬ 
ligens sælge varen noget billigere end ellers; for ikke at røbe sig, 
kunde imidlertid prisforskjellen ikke være synderlig stor, og konsu¬ 
menterne vilde da i det ene tilfælde betale omtrent det samme for 
den søde smag alene, som de i det andet vilde betale for baade 
