239 
dækte bjerge og ude paa havet langt fra land kan luften være fri for 
bakteriespirer. Og ligesom vore omgivelser, saaledes er ogsaa overfladen 
af vort legeme — selv naar vi er friske ■— besaaet med bakterier. Og 
det ikke alene den ydre overflade; med hvert aandedrag kommer der 
bakterier ind i munden, næsen og luftveiene, med hver bid, vi spiser, 
med hver slurk vand, vi drikker, giver vi de allestedsnærværende smaa- 
væsener anledning til at komme ind i munden, svælget, spiserøret, ma¬ 
ven og tarmen. De slimudsondringer, som finder sted i alle disse orga¬ 
ner, giver bakterierne den rigeste anledning til at formere sig, og der¬ 
for finder vi ogsaa i den mindste slimpartikel fra mundhulen, tænderne, 
næsehulen, maven og tarmen store mængder bakterier, ofte saa store 
mængder, at det hele bare synes at bestaa af dem. Og ogsaa i den 
fri natur mangler de aldrig, hvor der kun er næring tilstede, og hvor 
temperaturen er en saadan, at organisk liv idetheletaget kan bestaa. 
Dette er dog ikke saaledes at forstaa, at en hvilkensomhelst bakterie- 
form kan trives paa hvilketsomhelst sted, hvor disse nødtørftigste be¬ 
tingelser er tilstede. Tvertimod: bakterierne kan være meget kræsne, 
og hver form stiller sine særlige og for den eiendommelige fordringer 
til den næringsbunds beskaffenhed, paa hvilken den skal kunne leve. 
Ligesom der i denne henseende og ogsaa med hensyn til de øvrige be¬ 
tingelser udenfor ernæringen er forskjel mellem de enkelte arter, saa er 
de fænomener, som ledsager veksten og formeringen, forskjellige for de 
forskjellige formers vedkommende. For at komme paa det rene med 
disse forholde, med de karakteristiske eiendommeligheder ved hver enkelt 
art, er det fremfor alt nødvendigt at kunne dyrke hver art for sig, 
.at faa, hvad man med et teknisk udtryk kalder »renkultur« af hver 
enkelt art. Endnu for ti aar siden syntes det umuligt at komme til at 
dyrke bakterierne paa denne maade; hvorledes skulde man af en blan¬ 
ding af forskjellige saadanne smaavæsener kunne plukke ud netop 
den enkelte og bestemte form, som man vilde dyrke? Hermed hang 
det ogsaa sammen, at man, som ovenfor antydet, var i uvished om, 
hvorvidt der gaves forskjellige arter af bakterier. Først ved de nye 
arbeidsmethoder, som især Rob. Koch har indført, blev det muligt for 
alvor at give sig i kast med og løse disse spørgsmaal. Den plads, vi her 
har til disposition, tillader os ikke udførligt at fremstille disse methoder; 
Lun principerne for dem kan vi i faa træk skissere. Først og fremst 
kommer det an paa, at den »næringsbund« (det medium), hvori bakte¬ 
rierne skal dyrkes, er fuldstændig »ren«, d. v. s. blottet for bakterier og 
bakteriespirer. Denne hovedbetingelse gjør man fyldest ved nærings- 
bundens sterilisering, der sker ved ophedning paa bestemte maader, 
hvorved de muligens tilstedeværende spirer dræbes. Den anden nød¬ 
vendige betingelse er, at næringsbunden er fast, ikke flydende, og om 
