242 
hver desinfektionsmethode har jo til hensigt at tilintetgjøre bakterier 
eller bakteriesporer, og maa bygges paa kundskab om, under hvilke be¬ 
tingelser de gaar tilgrunde. Uden at gaa ind paa de forskjellige des- 
infektionsmidler, vil vi her kun nævne det kraftigste af dem alle: vand- 
damp af xoo° C.; den tilintetgjør med sikkerhed paa faa minutter selv 
de modstandsdygtigste smittestoffer. 
Bakteriernes vekst og formering er ledsaget af en hel del fæno- 
mener, som samtlige bunder i, at ved bakteriernes livsproces de mere 
sammensatte kemiske forbindelser, som næringsbunden bestaar af, spaltes 
til enklere. Herved opstaar der bl. a. stoffer som vandstof, kulsyre, 
svovlvandstof, ammoniak og forbindelser af kul- og vandstof. Endvidere 
opstaar der under næringsbundens spaltning de forskjelligste gjærstoffer 
eller fermenter. 1 ) Saaledes gives der bakterier, som danner fermenter, 
der kan forvandle stivelse til druesukker eller rørsukker til druesukker, som 
opløser stivnet (koaguleret) eggehvide eller fast gelatine, eller bringer 
melk til at løbe sammen. Andre bakterier bevirker de forskjelligste 
gjæringer, atter andre er aarsag til forraadnelsesprocesser, d. v. s. de 
opløser kvælstofholdige organiske stoffer under udviklingen af stinkende 
produkter. Forraadnelsesprocesserne og bakteriernes forhold til dem er 
først studerede af Pasteur; han var den første, som bragte paa det 
rene, hvilken vigtig rolle bakterierne spiller i naturens husholdning: ved 
de grønne planters livsproces dannes der af enkle uorganiske forbindel¬ 
ser (kulsyre, vand og mineralbestanddele) sammensatte organiske forbin¬ 
delser (eggehvide, stivelse, cellestof f. eks.). Disse tjener dyrene til næring 
og bruges til frembringelsen af de sammensatte stoffer, disse legemer er 
opbyggede af (eggehvidestoffer, fedt o. s. v.). Bakterierne er det, som 
har til opgave efter dyrenes død atter at spalte disse sammensatte for¬ 
bindelser i de oprindelige uorganiske bestanddele og saaledes muliggjøre, 
at kredsløbet kan begynde paany. 
Blandt de stoffer, som dannes ved bakteriernes livsproces indtager 
de saakaldte Ptomainer eller forraadnelsesalkaloider en eiendommelig 
') Ved ferment eller gjærstof forstod man tidligere ethvert organisk stof, som, 
uden selv at undergaa nogen blivende forandring, kunde virke omdannende eller 
spaltende paa andre organiske stoffer. Ølgjæren, eddikegjæren og den i dyrenes 
mavesaft indeholdte pepsin er nogle faa eksempler. Senere fandt man, at endel 
af disse fermenter var samlinger af levende væsener (saaledes ølgjæren og eddike¬ 
gjæren) mens andre var almindelige kemiske stoffer (saaledes pepsinen). v De første 
betegnede man da som organisere de fermenter; den anden klasse gaar un¬ 
der navn af uorganiserede. Imidlertid beror for en stor del den gjærvirkning, 
som ledsager de organiserede fermenters formering, paa, at de smaa organismer 
udsondrer uorganiserede fermenter. Saadanne er det her tales om. 
Red. anm. 
