247 
Der kan være grund til at spørge, hvoraf det kommer, at det 
først i det sidste tiaar blev paavist, at de smitsomme sygdomme har 
sin aarsag i bakterier, at disses betydning ikke for lang tid siden blev 
erkjendt. For tyve aar siden havde man jo ogsaa mikroskoper, og 
gode mikroskoper, og bakterierne var dengang ligesaavel som nu tilstede 
i de lig, man obducerede; hvoraf kom det, at man da ikke bemerkede 
I disse smaavæsener, at man ikke saa, at ved én sygdom optraadte der 
bakterier af én form, ved andre af en anden. Saa simpelt var det nu 
imidlertid ikke, og det især, fordi man tidligere havde stor vanskelighed 
ved idetheletaget at faa øie paa bakterierne inde i det dyriske legemes 
cellevæv. Dette har sin aarsag i, at den substans bakterierne og den 
substans det dyriske cellevæv bestaar af ligner hinanden overordentlig 
meget, baade i udseende og lysbrydning. Saa smaa som bakterierne er, 
var det derfor naturligt, at man ikke lagde merke til dem, at man idet¬ 
heletaget sjelden saa dem. Et stort fremskridt gjordes, da brugen af 
anilinfarver ved mikroskopiske undersøgelser blev indført. Det viste 
sig nemlig, at bakterierne gjennemgaaende har den egenskab, at farve 
sig meget sterkt med anilinfarver, meget sterkere end nogen del af det 
dyriske cellevæv. Ved farvning blev det derfor muligt at paavise bak¬ 
terierne, hvor man ellers ikke kunde have seet dem. En anden van¬ 
skelighed var den, at om man end ved en smitsom sygdom altid fandt 
en bestemt slags bakterier, saa berettigede dette ikke til den slutning, 
at bakterierne var den virkelige aarsag til sygdommen. Allerede i 1849 
blev det saaledes opdaget, at der var bakterier tilstede i blodet af milt- 
brandsyge dyr, men først i 1876 paavistes det, at disse stod i aarsags- 
forhold til sygdommen, først da udfandt man, hvad der kaldes sygdom- 
mens ætiologi. 
Hermed kom vi til den af Rob. Koch indledede nye æra i bak¬ 
teriologien, ja i den hele medicinske videnskab. Koch forlanger, forat 
en smittesygdoms aarsagsforhold skal være paavist, for det første at 
man i alle tilfælde af vedkommende sygdom finder bestemte, kjendelige 
mikroorganismer, som mangler ved andre sygdomme, dernæst, at de 
fundne organismer skal kunne rendyrkes udenfor dyrelegemet, dyrkes 
igjennem mange generationer, og endelig, naar det paa nogen maade 
lader sig gjøre, at man skal indpode bakterier fra disse kulturer paa et 
forsøgsdyr. Fremkommer der da hos dette en sygdom, som er iden¬ 
tisk eller analog med den oprindelige, og paavises det ved mikroskopets 
hjælp og ved kulturer, at de indpodede bakterier er tilstede i forsøgs- 
dyrets legeme, da er beviskjæden sluttet og sygdommens aarsag maa 
ansees for fastslaaet. Paa denne maade har Koch studeret miltbranden, 
dette bevis har han leveret for tæringens vedkommende; begge disse 
sygdommes aarsagsforhold er saa nøie kjendt, at de kan gjælde som 
