265 
saa trænger de ikke det organ, ved hvis hjælp denne omdannelse 
udføres: det grønne farvestof, chlorofyllet; og da de ikke optager 
vand og mineralstoffer fra jorden, saa har de heller ikke brug for 
noget i jordbunden udbredt rodsystem. Og trænger de ingen blade, 
saa behøver de heller ingen stængel som stillads for bladene. De 
eneste lemmer saadanne snyltere behøver, er de nødvendige tyvs- 
redskaber: sugeredskaber, ved hvis hjælp de kan bemægtige sig 
andre planters næring, og dernæst blomster og frø, d. v. s. organer 
til nyttiggjørelse af de stjaalne koster i forplantningens tjeneste; an¬ 
det trænger de ikke. Forplantningen er det eneste maal for enhver 
plantes som for ethvert dyrs tilværelse. 
Nu er det imidlertid en gjennemgaaende lov i den organiske 
verden, at lemmer, som der ikke er brug for, enten ganske mangler 
eller er rent forkrøblede. Snylteplanterne er et interessant eksem¬ 
pel paa denne lov: de typiske snyltere mangler baade blade, 
stængel og rødder, deres hele krop bestaar blot af et sugeapparat 
og af blomster, der sidder direkte paa sugetraadene, som ud- 
breder sig inde i vertplantens legeme. 
Saaledes er en del snyltere beskafne, som lever enten paa stam¬ 
men og grenene eller paa rødderne, særlig af tropiske vekster, og 
som hører til familien rafflesiacece. 
Dels i de tropiske dele af Asien og Amerika, dels paa Per- 
siens høislette forekommer der endel træer og buske, som blandt 
andet udmerker sig ved, at der undertiden midt paa stammen og 
grenene af dem fremkommer smaa, ganske smukke og regelmæssige, 
men Jidet iøinefaldende blomster (se fig. 1). Knopperne, af hvilke 
disse udvikler sig, bryder fra grenens eller stammens indre ud 
gjennem barken og udfolder sig der. Blomsterne ser ud, som 
om de hørte hjemme, hvor de stod, men der viser sig det 
merkelige, at træerne foruden disse blomster bærer en anden 
sort, der er rent anderledes beskafne baade med hensyn til form 
og farve, og som ikke skyder frem af barken, men staar paa 
sædvanlige blomsterstilker mellem de grønne blade. Undersøger 
man sagen nøiere, saa finder man da, at de af barken frem- 
brydende blomster sidder fast paa et i træets ved eller mellem 
barken og veden indkilet rodlignende, ofte med fine grenede suge- 
