2 74 
næring, der skal tjene til den unge plantes underhold i dens første 
tid, og som er opbevaret i særlige organer (frøhvide eller frøblade). 
Disse snylteplanters frø derimod bestaar for størstedelen af 
bare en liden celleklump, uden antydning til nogen af de lemmer, 
den deraf fremvoksende plante udvikler. Frøet af den meterstore 
kjæmpeblomst f. eks. er et lidet rundt støvkorn, dannet af et helt 
igjennem ensartet cellevæv. 
Naar saa dette frø spirer paa roden af den cissus, der er dens 1 
vertplante, saa frembringer det en sugetraad, som trænger ind gjen- 
nem rodens bark. Her udbreder den sig og vokser paa bekostning ; 
af de næringsstoffer, vertplanten har tilberedt til sit eget brug. 
Havde den næring, snylteren optager i sig, faaet være i fred i 
den plante, den rettelig tilhører, saa var den bleven benyttet til 
dannelsen af dennes blade, blomster og frø. 
Nu optages næringen af snylterens frø. Dette, som fra først 
af veier kanske Vioo g r -> optager fra vertplanten næringsstoffer, hvis 
vægt vi kan sætte til 5 kilo, d. v. s. den næring, frøet optager, veier 
V 2 million gange saa meget som det selv, og dog formaar de kræfter, 
det yrsmaa frø besidder, at omdanne og paavirke al denne, i forhold 
til det selv, kolossale mængde stof saaledes, at det blir, ikke til 
blade, blomster og frø af den cissus, ved hvis livsproces det er 
dannet, men til blomster og frø af den derfra rent forskjellige 
kjæmpeblomst. 
Seet saaledes for sig er denne concentration af nedarvede egen- 
skaber i et ubetydeligt frø høist merkelig; særlig da den næring, 
frøet forvandler til en ny plante, er frembragt af en anden plante, 
og derfor kunde formodes at være i besiddelse af dennes nedar- 
o 
vede egenskaber. I virkeligheden er jo det hele ikke merkeligere 
end det, at der i samme jordbund vokser op af et granfrø et stort 
grantræ med visse bestemte egenskaber, af et furefrø et træ af 
ganske anden beskaffenhed. Og fænomenet er jo langt mindre mer- 
keligt, — men rigtignok lige uforklarligt som det, at et menneskes 
aandsevner og legemsbeskaffenhed kan gjennem den mandlige sæd 
nedarves paa dets efterkommere. 
