2 77 
det var nødvendigt at tildække frugttræerne forat bevare dem mod frost; 
det samme siger ogsaa Vi r gil. Ifølge Pausanias skulde skovene i 
den nævnte egn og i Ungarn (Pannonien) være opfyldte af bjørne og 
hvide vildsvin, som de nu findes i skovene langt mod nord. Og hvad 
selve Grækenland angaar, saa fremstiller Po ly bi us Arkadiens klima 
som næsten utaaleligt paa grund af kulden og fugtigheden. Plutark 
beretter om en yderst merkelig begivenhed, at nemlig, da Demetrios 
Polyorketes opholdt sig i Athen (omkring 307 f. Kr.), da frøs ikke 
alene vinstokkene og oliventræerne, men ogsaa en stor del af den grønne 
sæd. Vi maa tilføie, at Plutark her ikke taler af egen erfaring, da 
den omhandlede begivenhed skulde have fundet sted fire hundrede aar 
før hans tid. 
I Europas indland hersker, fortæller Varro, »en næsten uafbrudt 
vinter«. Cicero skjærer i sin foragt Gallien, Germanien og Pannonien 
over en kam og udraaber: Quid istis locis asperius? Hvor finder man 
vel barskere egne ? Man paastod, at jorden var snedækket en stor del af 
aaret, og at hverken oliventræer, vinranker eller de ømtaaligere frugt- 
træer kunde trives der. 
Selv med hensyn til Italien, hvor dog forfatterne maatte forudsættes 
at ville være paalideligere, er overdrivelserne iøinefaldende, idet nogle 
faa undtagelser blev opstillede som almindelig regel. Lidt før begyn- 
delsen af den første puniske krig indtraadte der i Rom en vinter, som 
var saa kold, at alle træerne frøs ihjel; dette var en sjelden undtagelse, 
som imidlertid af digterne ophøiedes til regel, saa de snart sagt frem¬ 
stiller sagen, som om Tiberen aarligaars frøs til. 
Ifølge Strabo var hele det nordlige Spanien næsten ubeboet paa 
grund af klimatets strenghed; et lignende billede gives os af Gallien: 
vinranken skulde ikke kunne trives nordenfor Cevennerne. Der er 
imidlertid grund til at tvile paa, at aarsagen hertil kan søges i klimatets 
strenghed, idet Do mi ti an havde udstedt en forordning, ifølge hvilken 
det var forbudt at plante nye vinstokke baade i Spanien og Frankrige. 
Da denne forordning ophævedes, udbredte i virkeligheden vindyrkningen 
sig straks: blandt andet skabtes da de første vinbjerge i Burgund. 
De romerske historieskrivere udbreder sig meget over kuldens streng¬ 
hed den vinter, Hann i bal gik over Alperne. Det er imidlertid naturligt 
nok, at sneen deroppe maatte gjøre et sterkt indtryk paa tropper, som kom 
fra Afrika, og stor tiltro tør man vel neppe sætte til forfattere, der som 
Diodorus, Dio Cassius og Statius beretter om, at Rhone, Loire 
og Rhinen frøs hvert aar i hele deres længde, og at hele armeer gik over 
paa isen med vogne og bagage! Diodorus fryser rent, naar han taler 
om Gallien, og Petronius har forsynet os med ordsproget: »koldere 
end en gallisk vinter«. 
