284 
Fluerne og tæringsbacillerne. Af om muligt endnu større 
betydning end forsigtighed ligeoverfor kjød af tuberkelsyge dyr er for- 
sigtighed med tæringssyge patienters spyt. Endnu omgaaes man vistnok 
i de fleste tilfælde utilgivelig letsindigt med dette og sørger ikke for 
omhyggelig desinfektion, som er absolut paakrævet, da jo saadant spyt 
indeholder store mængder af de farlige bakterier. Dels udbredes disse 
i værelserne, idet spyttet tørker ind og bliver til støv; dels hjælper 
fluerne til udbredelsen, idet de fortærer spyttet og bakterierne og afsæt- 
ter de sidste paa gjenstande i værelset, paa vægge o. s. v. eller paa 
fødevarer. I sidste tilfælde kan man være udsat for at faa smitte¬ 
stoffet ind i fordøielseskanalen; i det første tilfælde kommer bakterierne 
ved udtørring af ekskrementerne ud i luften i værelset. Selv opsamling 
af spyttet er altsaa ikke nogen tilstrækkelig forholdsregel mod udbredelse 
af smitte, naar man ikke sørger for — f. eks. ved brugen af lukkede 
spyttekrus — at afskjære fluerne adgang. 
Med hensyn til fluernes rolle som smitteudbredere — denne var 
forøvrig! allerede tidligere kjendt — er nogle forsøg som dr. Hoff¬ 
mann (Dresden) har anstillet, ganske illustrerende. Medicins 7 c revue 
skriver herom omtrent som følger: Af de talrige fluer i det værelse, 
hvor en tæringssyg, med en mængde tuberkelbaciller i sit spyt, nylig var 
død, fangede Hoffmann 6 og tog hjem med sig; i deres tarmindhold^aavistes 
tuberkelbaciller i større og mindre mængde; ligeledes fandtes flere og 
færre baciller i alle de flueekskrementer, der undersøgtes fra de utallige 
flueflekker paa værelsets vægge. I ingen af de undersøgte flekker sav- 
nedes tuberkelbaciller. I sit eget hjem kunde H. aldrig finde baciller i 
fluernes tarmindhold eller udtømmelser. Fodrede han derimod tilsyne- 
ladende friske fluer med tæringspatienters spyt, fandt han atter bakte¬ 
rier, og der indtraadte en stor dødelighed blandt fluerne. 
Ved forsøg paa dyr vistes det, at tæringsbacillerne ikke taber sin 
levedygtighed ved at passere gjennem fluernes fordøielseskanal. 
Mindre meddelelser. 
I. C. Houzeau. Den 15de juli iaar begravedes i den almindelige 
fælles-grav paa kirkegaarden i Mons liget af denne mand, en af Belgiens 
bekjendteste astronomer. Houzeau nærmede sig, da han døde, de 70 
aar og havde ført et overordentlig bevæget liv, væsentlig paa grund af 
sine yderliggaaende politiske, religiøse og sociale meninger. Disse me¬ 
ninger holdt han fast ved til det sidste, og som et udtryk for dem var 
det vel ogsaa, at han forlangte at begraves i fattiggraven, uden nogen- 
somhelst kirkelige ceremonier og uden at noget merke skal betegne det 
sted, hvor hans levninger hviler. 
