288 
Da det maaske kan interessere, skal jeg derfor efter hukommelsen søge at give en 
beskrivelse af denne forunderlige skabning. Desværre var jeg dum nok til efter 
dens død at lade den »blive til jord igjen« istedetfor at faa den opbevaret som en 
naturmerkværdighed. 
Det er nu ca. 6 aar, siden denne vanskabning saa dagens lys. Den havde 
en 4—5 søskende, men disse var alle velskabte katte. »Kaninkatten«, som vi kaldte 
den, saa derimod slig ud: den var sort af farve ligesom moderen; den havde katte- 
hoved, der imidlertid havde den' besynderlige egenskab, at det, naar stakkelen stod. 
eller gik, stadig dinglede frem og tilbage (ud til siderne) akkurat som en pendel. 
Bevægelsen blev især sterk, naar den skulde se efter noget; dens blik var mat og 
taaget, og saavidt jeg husker, var den ikke istand til at fæste øinene paa nogen 
bestemt gjenstand. Hvordan pupillen saa ud, erindrer jeg ikke. Dens ryg var 
stivere, end katteryggen pleier at være. Under gangen slæbte den maven paa jor¬ 
den. Dens gang, der, hvad senheden angik, gjerne kunde kaldes sneglegang, fore- 
gik paa denne maade: den drog kroppen fremover ved hjælp af forbenene, mens 
den skjøv i med bagbenene. Disse sidste lignede nærmest bagbenene paa en 
kanin. Halen var kun en stump, der stod ret tilveirs, akkurat som paa kaninerne; 
den var kun en liden smule længer. 
»Kaninkatten« blev kun i—2 maaneder gammel. Moderen og dens søskende 
brød sig intet om den, og stakkelen var dag og nat optaget med at lede efter sin 
familie. Som den saaledes en nat var ude paa ekspedition, havde den faaet væltet 
et bord eller en planke over sig, og det blev dens bane. 
Paa vedkommende gaard var der en hvid hunkanin. Saavidt jeg husker, var 
der ikke paa den tid nogen hankanin paa gaarden; ialfald havde vi aldrig seet 
katten sammen med nogen saadan. Med den omtalte hunkanin havde den af og 
til' sammenkomster, men paa en alt andet end fredelig maade. Ret som det var 
kunde vi se pus gaa og luske i nærheden af kaninen, og — vips gjorde den et 
voldsomt sprang lige mod frøken kanin, som den troede skulde blive dens bytte; 
men den forregnede sig stadig; fienden var den for kvik, og den maatte hver 
gang skyndsomst retirere, efter at kaninens bagben havde udsaaet en hel del 
dotter af. kattehaar. 
Jeg har hørt flere fortællinger om, at børn har faaet et eller andet varigt 
merke paa sit legeme af den grund, at moderen under svangerskabet har været 
skræmt. Hvis det er sandt, ligger det nær at tænke, at vi i »kaninkatten« har med 
et lignende tilfælde at gjøre. Man kunde da tænke sig, at katten under de alvor¬ 
lige paamindelser fra kaninens bagben havde faaet skræk i blodet, og at billedet 
af kaninen havde sat sit stempel paa den lille kattespire. 
Det vilde formodentlig interessere mange af «Naturen «s læsere, om redaktio- 
nen eller en anden authoritet vilde fortælle noget om, hvordan saadanne vanskab- 
ninger — baade blandt mennesker og dyr — tænkes at opstaa, om f. eks. skræk 
som ovenfor nævnt kan være grunden. Der skal jo f. eks. være kommen til verden 
børn, hvoraf større eller mindre partier har havt en eller anden dyreform. — Hvad 
kommer det af, at man skjærer istykker munden paa harer, før man bringer dem 
tiltorvs? Er der noget sandt i dette, at et barn kan faa haremund, hvis dets moder 
under svangerskabet ser en hel haresnude? W. H. 
Saavidt vi ved, er det i intet tilfælde bevist, at indtryk paa moderen under 
svangerskabet kan fremkalde tilsvarende misdannelser hos fosteret. Troen paa, at 
saa kan ske, er imidlertid blandt lægfolk meget udbredt, og den skal være grun¬ 
den til borthugningen af haresnuden. Det synes ogsaa af andre grunde usandsyn- 
ligt, at den ovenfor beskrevne misdannelse skulde kunne skrive sig fra et saadant 
indtryk; heller ikke er der sandsynlighed for, at blanding (bastard) mellem kanin 
og kat har fundet eller kan finde sted. Efter al rimelighed har vel det ovenfor 
beskrevne fænomen været et almindeligt misfoster, fremkommet paa grund af andre 
paavirkninger end nogen af de to nævnte. Aarsagen til fremkomsten af misfostre 
kjender man vistnok i enkelte tilfælde. Om muligt skal vi ved leilighed bringe en 
artikel om emnet. Red. 
