297 
saa forener sig mere eller mindre intimt, 1 ) og det kan da ikke und- 
gaaes, at lidt næring fra den ene rod gaar over i den anden, idet 
den plantes rødder, som øver den sterkeste tiltrækning paa nærin¬ 
gen, kan vi sige, bemægtiger sig lidt fra den anden, 
Saadan tilfældig snyltning maa vi tænke os har været den før¬ 
ste oprindelse til regelmæssig snyltende levevis. Fra saadan tilfæl¬ 
dig snyltning ved røddernes hjælp er der ikke noget langt sprang 
til halvsnylternes ernæringsmaade, thi som allerede nævnt kan 
ialfald flere af disse planter leve selvstændig. Kun naar deres rød¬ 
der ved et tilfælde træffer paa andre under sin vekst gjennem 
jordbunden, er det, de blir snyltere. Men dette tilfælde vil næsten 
altid indtræfife. Jordbunden er paa de fleste steder saa gjennem- 
vævet af levende planterødder, at slige halvsnyltere næsten overalt 
vil have rigelig anledning til at stjæle sin næring. Og netop fordi 
dette er saa let, og fordi planter, som lever paa denne maade, har 
lettere end andre forat skaffe sig det nødvendige til livets ophold, 
netop derfor vil der være en tendens hos planter, der engang har 
erhverVet sig denne vane, til at udvikle den mere og mere. Og jo 
mere af sin næring slige halvsnyltere optager i færdigdannet form, 
desto overflødigere blir deres egentlige ernæringsredskaber bladene. 
Disse bruges mindre og mindre, og som det gaar med lemmer, der 
ikke bruges: de forkrøbles mere og mere. Fra halvsnyltere med 
grønne blade til planter, der som hypocisten optager al sin næring 
fra vertplantens rødder og hvis blade er ganske unyttige og ubruge- 
lige vedhængsler, er der derfor heller ikke noget langt sprang i 
udviklingen. Og derfra har vi ogsaa let forat følge udviklingen eller 
tilbagegangen længere, til planter som maltesersoppen, der endnu 
har smaa levninger af blade i de ubetydelige skjæl, der dækker dens 
stængler og endelig til de fuldstændig bladløse, ganske typiske snyl¬ 
tere, som jeg især i begyndelsen af foredraget havde anledning til at 
vise Dem eksempler paa. 
Det har ■ selvfølgelig ikke hermed været min mening at give 
nogen forklaring paa snylternes tilblivelse. Arters tilblivelse kunde 
maaske illustreres ved disse planters hjælp, men herved spiller saa 
mange faktorer en rolle, at jeg ikke kunde tænke paa at udrede den 
sag i et enkelt foredrag. Hvad jeg her vilde var blot at paapege 
) Sammenlign podning og okulering. 
