302 
maader, og særlig efter hængning, har det derimod hændt, at vedkom¬ 
mende for nogle øieblikke atter er vendt tilbage til livet. 
Frygten for, at døden ikke skal være øieblikkelig og ugjenkaldelig 
efter kvælning, hængning eller endog halshugning, har gjort, at man i 
humanitetens navn har søgt efter andre henrettelsesmethoder, som skulde 
være istand til at tilfredsstille de ideale fordringer. Det var da natur- 
ligt, at man maatte komme til at tænke paa elektriciteten: de ulykkes- 
tilfælder, som lynet eller den elektriske strøm undertiden har forvoldt, 
synes i virkeligheden at vise, at denne moderne naturkraft i et øieblik 
formaar at tilintetgjøre ethvert spor af sjæleligt liv. 
Den offentlige mening har derfor vist sig tilbøielig til at kræve 
guillottinen afløst af fulgurationen, og amerikanerne, som er hurtige i 
sine fremskridt, har besluttet, at de dødsdømte skal aflives ved det elek¬ 
triske stød. 
Vi ved imidlertid endnu lidet om, hvorledes det elektriske stød 
fremkalder døden. Om det end i enkelte tilfælde ganske pludseligt har 
udslukket livet, saa er i andre tilfælde hjerteslaget vendt tilbage og bevidst- 
heden vaagnet op igjen efter stødet. Elektricitetens virkning er videre 
høist forskjellig alt efter den modstand vedkommende individs legeme 
gjør mod strømmens gjennemgang: den strøm, som dræber ét menneske, 
frembringer hos det andet kun rent forbigaaende ulemper. Før vi kjender 
strømmens virkninger bedre, end vi nu gjør, har vi derfor ingen ret til 
at udsætte den dødsdømte for dens usikre paavirkning. 
Og fulgurationen vil ikke, saa kraftig dens virkning end synes at være, 
fremkalde døden med større hurtighed eller større sikkerhed, end hals- 
hugningen gjør. Den elektriske strøms dræbende virkning beror paa, at 
den ophæver nervecentrernes virksomhed. Paa samme maade virker 
ogsaa halshugningen og det i den sterkest mulige grad. Men halshug- 
ningen har den store fordel fremfor fulgurationen, at den berøver legemet 
det blod, som er nødvendigt til underhold af nervecentrernes virksomhed, 
og at den følgelig gjør det umuligt for disse at gjenoptage sine funk- 
tioner. Det er derimod ikke umuligt, at bevidstheden efter fulguration 
kunde vende tilbage. 
Hvorfor skulde man da lade fulgurationen træde istedenfor guillo- 
tinen ? 
Hvad selve følelsen af smerte angaar staar begge dødsmaader, saavidt 
vi kan skjønne, lige, idet den smerte, afhugningen af halsen frembringer, ikke 
faar tid til at blive følt. Den eneste fysiske smerte, patiententen føler, 
kommer af legemets stilling paa blokken og baandene om arme og ben; 
mindre kan det ikke være. Den virkelige smerte, det er rædselen, 
angsten for at dø, og den kan ikke fjernes af nogen henrettelsesmaade, 
