3°6 
saa kommer hvert af disse til at omfatte et helt antal uger, nemlig nøi- 
agtig 13. Lader vi derfor det første kvartal begynde med en mandag, 
saa vil hvert af de følgende ogsaa begynde paa ugens første dag. 
Hvert af disse kvartaler kan atter deles i tre maaneder, der kan 
ordnes paa regelmæssig maade, hvad der ikke er tilfælde efter den 
gregorianske kalender. Man kan f. eks. sætte kvartalets første maaned 
til 31 dage; de to andre faar da 30 dage hver, og hvis den første 
maaned begyndte paa en mandag, saa vilde den næste begynde paa 
en torsdag, den tredie paa en lørdag. Da nu alle kvartaler er lige, 
saa vilde andet kvartals første maaned atter begynde paa en mandag, 
den næste paa en torsdag, den tredie paa en lørdag og saa videre hele 
aaret rundt. Og denne regelmæssige orden vilde gjentages hvert aar i 
det uendelige — mandag, torsdag, lørdag vilde efter den forbedrede 
kalender regelmæssigt veksle som maanedernes første dage. 
Her træder der os imidlertid en vanskelighed imøde: 4 gange 91 
giver 364 og et aar sammensat af 4 ligestore kvartaler faar altsaa en 
dag forlidet. Den 365de dag maatte da gjøres til en ekstra-dag, en 
skuddag om man vil. Mod fem paa hinanden følgende skuddage kan 
der, som vi netop nævnte, gjøres berettigede indvendinger; disse har 
imidlertid ingen betydning ligeoverfor en enkelt saadan dag, der kan 
gjøres til en almindelig fridag. Denne maatte da falde mellem to paa 
hinandenfølgende aar og svare til aarets første dag, men ikke medtages 
i tidsregningen. Paa denne maade vilde man kun faa med 364 dage 
at gjøre, og disse kan inddeles paa den ovenfor anførte maade. Den 
overskydende dag maatte selvfølgelig ogsaa staa udenfor uge-, maaneds- 
og kvartalinddelingen for ikke at forstyrre regelmæssigheden. 
Men hvorledes skulde man bære sig ad med skudaarene? For 
deres vedkommende var man nødt til at tilføie endnu en ekstradag, der 
ikke medtoges i tidsregningen. Hvert fjerde aar kom altsaa til at ind- 
ledes med t o ekstradage, og da den sidste dag i det gamle aar altid 
er en søndag, fik man hvert aar mindst to fridage, og hvert fjerde aar 
tre, ved overgangen fra et aar til et andet. 
Hvad maanedernes navne i den forbedrede kalender angaar, saa 
kunde de otte første maanedsnavne bibeboldes; deres benævnelser er jo 
idetmindste ikke ukorrekte. De fire sidste derimod, som er aldeles 
ulogiske, burde afløses af andre, som man vel kunde komme overens 
om, og som det ikke er af nogen interesse nu at diskutere. 
Hvad tiden for hvert aars begyndelse angaar, saa vil jeg derom 
kun sige, at det mest logiske vilde være at sætte det ved et af sol- 
hvervene eller jevndøgnene. I jordens bane omkring solen er der imid¬ 
lertid ingen afbrydelse, ingen stans og følgelig heller ingen begyndelse. 
