3io 
tilfældigvis til at smage paa lidt serum af muræneblod. 1 ) Det smagte 
skarpt og brændende, fremkaldte sterk spytafsondring og gjorde det 
vanskeligt for ham at svælge. Samme lammende virkning havde ogsaa 
blodet af den almindelige aal og havaalen (mwræna conger), fiske, som 
hører til samme familie som murænen. 
Dette bragte Mosso til at undersøge paa padder, kaniner, mus og 
hunde, hvad virkning aaleserumet havde, naar det — i ringe mængde 
— blev sprøitet ind i blodet. 
Padder, i hvis blod der indsprøitedes i decigr. aaleserum, var efter 
nogle timers forløb tilsyneladende døde: de laa aldeles ubevægelige og 
rørte sig ikke, selv om man kneb i dem. Imidlertid var hjertevirksom- 
heden ikke stanset; dyret var i virkeligheden ikke dødt, men kun fuld- 
stændig lammet, idet giften havde virket paa rygmarven og nerverne. 
Paa mus, kaniner og hunde var virkningen af tilsvarende mængder 
serum den samme, kun endnu sterkere: dyrene faldt øieblikkelig i krampe- 
trækninger og døde efter nogle faa minuters forløb. 
Men hvad kan nu grunden være til, at der aldrig kjendes noget 
eksempel paa forgiftning efter nydelsen af disse fiske, som jo spises i 
store mængder? Grunden er den, at giften kun virker, naar den kom¬ 
mer direkte ind i blodet. Gjennem fordøielseskanalen passerer den uden 
at gjøre nogensomhelst skade, uden tvil fordi den ødelægges af mave- 
saften. Paa samme maade forholder ogsaa slangernes gift sig, med 
hvilken den i aalenes blod forekommende har meget stor lighed. Begge 
slags gifte tilintetgjøres forøvrigt ved kogning. Selv de forskjelligste gift- 
slangers kjød kan uden fare spises i kogt tilstand, og der er følgelig 
ingen grund til at holde op med at spise aal. 
En „ny“ plantevekst. De fleste vil erindre det heftige vul¬ 
kanske udbrud, som i 1883 fandt sted paa øen Krakatao, som ligger 
blandt Sundaøerne, mellem Sumatra og Java. Øen er henimod 5 km. 
tversover og dannes af en fjeldtop, som hæver sig umiddelbart op af 
havet. Paa den ene side stiger øen næsten lodret i veiret lige til top¬ 
pen, paa de andre sider dannes den af steile skraaninger. Disse var 
før det berømte udbrud dækkede af en rig vegetation, og en lignende 
udfoldede sig ogsaa paa de smaa Verlaten og Lang-øer i nærheden af 
Krakatao. Ved udbruddet ødelagdes imidlertid denne vegetation ganske 
og aldeles; heden og det udkastede materiale tilintetgjorde ethvert spor 
af planteliv paa øerne og dækkede dem med en i bogstaveligste forstand 
»jomfruelig« jord, som, hvis den atter skulde bære plantevekst, maatte 
befolkes ved indvandring udefra, og her var der altsaa en udmerket 
anledning til at gjøre iagttagelser over de forskjellige planteformers evne 
til at vandre over større havstrækninger, idet Krakatao nu laa temmelig 
fjernt fra andre bevoksede øer. Det nærmeste sted, hvor der fandtes 
plantevekst, var øen Sibesie, hvis nærmeste punkt ligger 16 km. borte. 
Til Sumatra og Java er afstanden endnu større, henholdsvis 32 og næsten 
34 km. 
1 ) Serum er som bekjendt den klare vædske, som afsætter sig, naar blod 
løber sammen. Murænen er en temmelig stor aallignende fisk, som er høist berømt 
for sin velsmag. Den blir indtil 1.5 m. lang og lever i Middelhavet og det sydlige 
Atlanterhav. 
