3 2 3 
med mange andre fakta maatte med nødvendighed føre til den me¬ 
ning, at de nulevende livsformer ikke er særskilt skabte, 
men at der finder en vis sammenhæng sted mellem dem 
og uddøde former. 
Men denne sammenhæng kan kun være en genetisk. Vi kan 
ikke gjøre os nogen anden naturlig forestilling om grunden til den 
sukcessive overgang fra den ældste fauna og flora til den nulevende 
end den, at én tids fauna og flora har udviklet sig af en 
tidligere tids, denne af en endnu ældre, og saa videre 
lige til livets første begyndelse. 
Der er i det hele kun to maader, paa hvilke vi kan forestille 
os livsformernes tilblivelse. Den ene er den netop nævnte: at de 
har udviklet sig den ene af den anden lige til den eller de første 
primitive organismer. Den anden er, at hver særskilt dyre- og 
planteart, som lever eller har levet — de tælles i milliarder — er 
tilblevet ved en særskilt overnaturlig skaberhandling. 
Var dette sidste tilfældet, saa maatte den personlige skaber — 
naar palæontologiens lærdom tages i betragtning — antages af en eller 
anden grund at have indrettet sine skaberhandlinger saaledes, at han 
først lod fremstaa væsener af meget enkel organisation, og derpaa, mens 
han lod de gamle gaa tilgrunde, a f intet stadig skabte nye, men 
nye, som altid kun var lidt forskjellige fra de allerede existerende. 
Forfølger vi den nuværende dampmaskines tilblivelse, saa vil 
vi se, at den gjennem trin vis smaa forandringer er fremgaaet af den 
oprindelige. Mennesket har ikke med en gang formaaet at se den 
fuldkommenhed, dampmaskinen var istand til at opnaa og med et 
slag at give den dens endelige skikkelse. Det opfandt først en høist 
ufuldkommen maskine; derpaa saa en opfinder en forbedring, som 
kunde gjøres, og anbragte den; en anden saa en anden, og saa 
videre. Og ved summeringen af disse mange trinvise forbedringer 
er den kolossale forskjel mellem den oprindelige pumpemaskine og 
nutidens altbeherskende drivkraft fremkommet. Paa en lignende 
ufuldkommen maade maatte vi efter skabelsestheorien — naar pa¬ 
læontologiens kjendsgjerninger medregnes — forestille os, at den 
personlige skaber var gaaet frem; thi en lignende gradvis udvikling, 
som typen for dampmaskinen har gjennemgaaet, har ogsaa livsfor- 
merne havt at gjennemløbe. Efter denne theori faar vi altsaa den 
omstændighed, at skaberen har handlet paa høist menneskeligt sæt, 
