330 
Menneskets dyriske snyltere. 
Af professor R. Blanchard (Paris). 1 ) 
Vor tid vil komme til at indtage en berømmelig plads i den men¬ 
neskelige videns historie: den har seet fremstaa et antal videnskaber, 
hvis tilværelse man endnu for ganske kort tid siden ikke anede, og 
blandt hvilke læren om de mindste væsener — mikrobiologien — ind- 
tager en fremtrædende plads. Denne videnskab, til hvis udvikling 
Pasteur har bidraget overordentlig meget, har bevirket en ren omvælt- 
ning i kundskaben om de levende væsener, og har grebet dybt ind og- 
saa i fysiken og kemien. 
Gjæringsprocesserne, som man for kort tid siden betragtede som 
rent kemiske processer, der vel var noget mere indviklede end, men dog 
ikke væsensforskjellige fra den uorganiske kemis sæd vanlige reaktioner 
— de har vist sig at være resultatet af uendelig smaa organismers livs- 
virksomhed. Uden disse vilde vi mangle vin, øl, brændevin og mange andre 
drikke, som menneskene finder behag i. Forraadnelsen, d. v. s. de fra 
levende væsener stammende substansers forvandling til uorganisk stof, 
som er kilden til alt liv, fuldføres ogsaa under levende smaavæse- 
ners — mikrobers — medvirkning. Dannelsen af den frugtbare jord- 
bund, af de salpetersure forbindelser og af mulden er andre processer, 
som er afhængige af disse vidunderlige smaavæseners arbeide. 
Og i en anden retning, som ligger biologien nærmere, er man 
gaaet saa vidt som til at paastaa, at vi ikke selv umager os med at 
fordøie vor føde, men at denne forretning udføres af legioner af smaa- 
organismer, som holder til i vor fordøielseskanal, og at vi — i lighed 
med bændelormen — nøier os med at optage de stoffer, disse mikrober 
tilbereder. 
Om end denne paastand er tvilsom, saa er ialfald det sikkert, at 
hele den medicinske videnskab i løbet af det sidste tiaar har undergaaet 
en fuldstændig omvæltning paa grund af mikrobiologiens fremskridt. 
Den gamle lære om miasmer eller sygdomsstoffer, hvis tilværelse man 
anede uden med sikkerhed at kunne paavise dem, er paa det mest 
slaaende bleven bekræftet: sygdomsstoffet eksisterer og lever i form af 
mikrober, som nærmer sig til at være usynlige selv ved sterke forstørrel¬ 
ser. De smitsomme sygdomme og sygdomme, som før i tiden ikke an- 
saaes som smitsomme, har til eneste aarsag mikrober, som trænger ind 
i blodet eller i selve organerne. Saa uventet raske har fremskridtene i 
denne retning været, at vi allerede nu kjender tydelig forskjel paa disse 
l ) Revue scientifique. 
