3§2 
mod de smitsomme sygdomme; thi det er ikke utænkeligt, at man vil 
kunne finde vakciner mod dem endog uden at man kjender den gift, der 
fremkalder dem, saaledes som det har været tilfældet med kopperne. 
En anden side ved denne sag er det, at det vidner om den fart, 
der for tiden er i det videnskabelige liv. Det er ikke mere end vel 
20 aar, siden man begyndte at faa begreb om, at de smitsomme syg¬ 
domme skyldtes bakterier, og nu synes man allerede at være paa god 
vei til at have afluret mikroberne deres virkemaade og til at kunne 
gjøre dem uskadelige. 
Jeg læste forleden et angreb paa, hvad forf. kaldte den videnskabe¬ 
lige videnskab, som han drager til felts mod, fordi den ikke gjør 
menneskeheden nogen nytte. Hvis man nu ikke muligens vil paastaa, 
at det er til skade for menneskeden at blive kvit de smitsomme syg¬ 
domme, fordi der kanske derved vil blive for mange mennesker, saa 
maa man vel indrømme, at i dette spørgsmaal har den videnskabelige 
videnskab, det vil sige den videnskab, der alene arbeider for at forøge 
vor viden uden hensyn til den mulige nytte, det kan medføre, slumpet 
op i at være meget heldig. 
Mindre meddelelser. 
Kopperne eg tæringen. En fransk læge meddeler paa tuberku- 
losekongressen i Paris iagttagelser, gaaende ud paa, at folk, som har havt 
kopperne, yderst let blir smittede af tuberkulose. Det er bekjendt, at 
tuberkulosen er en af de smitsomme sygdomme, ved hvilken disposi¬ 
tion en spiller den største rolle, d. v. s. visse familier og visse personer 
er yderst udsatte for at blive syge ved optagelse af tuberkelbaciller 
mdenfra, mens andre personer kan være aldrig saameget udsatte for 
smitte — det er vi nu alle i større eller mindre grad — uden at ba- 
cillerne formaar at trives og fremkalde sygdom. Denne disposition an- 
tages gjerne at være arvelig; dette forhindrer imidlertid ikke, at den 
ogsaa kan erhverves, at altsaa et individ fra fødselen af kan være uimod- 
tagelig eller vanskelig modtagelig for sygdommen, men paa grund af 
forholdene miste denne immunitet. Efter Landouzys undersøgelser 
synes det, som om kopperne hos de individer, som har havt dem, frem¬ 
kalder disposition til tuberkulose, og det uanseet om angrebet af kopper 
har været mildt eller sterkt. Af 300 syge, som bar merker efterat have 
havt kopperne, var der kun 11, altsaa mindre end 4 procent, som be- 
fandtes fuldstændig fri for tuberkelsygdomme, alle de andre var angrebne! 
Hisse tal er temmelig bevisende for Landouzys mening, og koppernes 
farefuldhed er altsaa endnu større, end man hidtil har antaget: sygdom¬ 
men er ikke alene i og for sig livsfarlig, men baner ogsaa veien for en 
anden herjende, om end mere langsomt virkende sygdom. Folk, som 
har havt kopperne, har følgelig endnu mere end andre opfordring til at 
være forsigtig med at udsætte sig for smitte ved samliv med tuberkuløse 
personer, og man har, hvis det er nødvendigt — en grund mere til af 
;magt at kjæmpe mod koppeepidemier. 
