31 
lager, som med en længde af 2 km., en bredde af 20 til 60 m. og 
en mægtighed af 4—5 m., gjennemsnitlig indeholder 135 til 270 gr. 
platina pr. ton, med en rengehalt af 90 %. Udvaskningsmethoden 
er overalt i de russiske miner primitiv. 
Levende hval. Amerikanerne udruster en ekspedition, der skal 
fange levende hval til udstillingen i Chikago. Eaar man tag i dyret, 
saa skal det bringes i et stort bassin og bugseres opover Lawrence- 
floden til Chikago. 
En udenlandsk and. Et eksemplar af rustanden (tadornci 
casarca) blev skudt ved Akrehavn, Skudesnæs, den 12te oktober 1892, og 
indleveret til Bergens museum. Anden, en gammel fuldt udfarvet hun, 
havde søgt ly inde ved gaardens huse og var saa lidet sky, at den 
ikke lod sig skræmme af skud. Ventrikelen indeholdt korn og grus. 
Dette individ er det andet af denne art, der vides skudt her i landet. 
Det første blev skudt ved nordsiden af Selbosøen i slutningen af sep¬ 
tember 1887 og findes nu opstillet i museet i Trondhjem. 
Rustanden skal en gang være skudt i Sverige, i Stockholms 
skjærgaard 1854. Den skal endvidere være truffen nogle gange i 
England og Skotlancl, men er i det hele taget yderst sjelden norden- 
for Alperne og Karpatherne. De fleste af disse er muligens individer, 
der er fløien bort fra en eller anden zoologisk have eller større park- 
anlæg, hvor anden hyppig holdes paa grand af sin vakre dra'gt. Den 
lader sig dog vanskelig tæmme i føngenskab. 
Rustandens hjem er Sortehavslandene, Palæstina, Persien, Turke- 
stan og Mongoliet op til 50°. Om vinteren besøger den de sydlige 
dele af China, Japan og Indien. Den skal endvidere ruge, omend i 
ringe mængde, i Sydspanien samt i Nordafrika. Rustanden ligner i 
levesæt meget fagergaasen eller gravanden (tadornci vulpanser), saa- 
ledes ruger ogsaa den i jordhuler, men man kan desuden finde dens 
rede i hule træer og i fjeldkløfter; opholdsstedet er dog noget for- 
skjelligt, thi mens fagergaasen er en skjærgaardsfugl, lever den anden 
mere ved ferskvandene end ved havet. Den adskiller sig fremdeles 
fra fagergaasen ved sin mere ensartede rustbrune dragt, desuden er 
den noget mindre; det her omtalte eksemplar havde en totallængde 
af 580 mm. J. Gr. 
Professor Reyers eksperimenter for at eftergjøre bjerg- 
kjæders dannelse. Den mening, man i almindelighed har om fjeld- 
