42 
these har man i dog i de saakaldte planetariske nebuloser, ver¬ 
den staager, der har antaget kuglens eller den fladtrykte kugles form. 
Herschel inddelte disse i forskjellige klasser, alt saaatsige efter 
deres alder: 
Iste kl. omfatter jtaager med yderst mat lys, der ikke merkbart tiltager 
mod centrum (1—3, hg. IV). 
2den „ taager med synlig lysstigning mod centrnm (4—6, hg. IV). 
3die „ taager med paafaldende lysstigning mod centrum (7—9, hg. IV). 
De heste af de under disse klasser anførte taager har ved spek¬ 
tralanalysens hjælp vist sig virkelig at være gasformede. 
10—18, hg. IV, viser andre former af svagt lysende nebuloser. 
I de følgende klasser paatræffer vi nebuloser med stedse ster¬ 
kere lysende kjerner, nebuloser, hvor sammentrækningen mod centrum 
er saa stor, at gasmassen her tildels lyser som en almindelig stjerne. 
Fig. V, 1—8, viser eksempler herpaa, idet 4, 5, 7 og 8 maa opfattes 
som fladtrykte nebuloser, seede paa høi kant. 
De følgende nummere fremviser taager paa endnu høiere udvik- 
lingsstadier; ved 11 og 12 er ringdannelsen utvilsom; 12 gir endog 
eksempel paa, at ringene er brustne. 
I modsætning til det skematiske fantasibillede hg. II, er alle de 
senere afbildninger hentede fra virkeligheden, o: oprindelig fotografe- 
rede direkte fra himmelhvælvingen. Som man vil have seet er over¬ 
ensstemmelsen paatagelig. 
Grjennem de her anførte og en række lignende eksempler mener 
man at have begrundet Laplaces hypothese. Vort solsystem har 
engang været en sydende gas, af hvilken dets himmellegemer paa den 
beskrevne maade er blevne dannede. 
Den af kjøling, af de sekundære nebuloser, som lidt efter lidt be¬ 
tingede deres overgang til ildhydende og senere til faste legemer, har 
paa grund af deres umaadelige størrelse krævet uoverskuelige tidsrum, 
og af samme grund er det, at de forandringer, det enkelte himmel¬ 
legeme, f. eks. jorden, i løbet af et menneskes eller en generations 
levealder synes os umerkelig. Men planetsystemets udvikling er dog 
endnu ikke afsluttet. Forandringer og omdannelser paagaar stadig, 
og ligesaavist som de enkelte planeter fortiden behnder sig paa høist 
forskjellige afkjølingsstadier, ligesaa vist vil de efter forløbet af nogle 
aarmillioner fremby de et helt andet udseende end det, vor tid er blevet. 
vidne til. 
