75 
Skaterne spises andetsteds, f. eks. i England, og skal tildels have 
et meget velsmagende kjød. Hos os er vi selvfølgelig saa rige og 
fornemme, at vi kaster vrag paa dem, antagelig væsentlig for deres 
udseendes skyld. Det er jo heller ikke meget tiltalende: foruden den 
barokke form gjør den rigelige besætning med horntagger paa ryggen 
og langs halen deres udseende noksaa afskrækkende. Ogsaa i tørret 
tilstand anvendes skaterne som føde, og de knnde visselig i den ene 
eller anden skikkelse blive en betydelig væsentligere eksportartikel for 
vort land, end de for tiden er. 
De sædvanlige skatearter langs vestkysten er sletskaten (raja 
batis ), den største af vore former, næbskaten (raja fullonica), plog- 
skaten (raja vomer) og lurskaten (raja radiata), arter, der alle i 
sin form er omtrentlig ens, men afviger fra hinanden i størrelse, farve 
og besætning med torne; sletskaten er den største og er næsten glat, 
graafarvet med hvide flekker, lurskaten den mindste (ca. 1 / 2 meter), 
gulbrun med mørkere tegninger og talrige torne paa halen og ryggen. 
Af merkelige udenlandske fiske, der hører til skaternes familie, 
kan her i forbigaaende nævnes den „ elektriske rokke “ (torpedo ocellata). 
Den har en omtrent kredsformet krop, der fortsætter sig i en hailig- 
nende bagdel og udmerker sig især ved sin evne til at meddele elek¬ 
triske stød. Undersiden af kroppen er negativ, oversiden positiv elek¬ 
trisk og tar man med en haand paa dyrets bug, med den anden paa 
ryggen, saa faar man et elektrisk stød, der kan være temmelig kraf- 
tigt hos udvoksede dyr. 1 ) 
Beslegtede med skaterne er ogsaa chimærerne, der ved vor 
kyst repræsenteres af én art, guldhaaen eller haagyllingen (chimaera 
monstrosa ), en høist forunderlig udseende fisk med et stort hoved 
og forkrop og en langt afsmalnende piskeformet hale. Guldhaaen er 
en noksaa hyppig fisk i de dybe fjorde omkring Bergen, og der er 
flere gange gjort forsøg med at faa den bragt ind til akvarierne i 
levende tilstand, hidtil dog uden synderlig held. Den er ogsaa en 
udpræget dybvandsfisk, saa det tør være tvilsomt, om det nogensinde 
vil lykkes at faa den til at leve i de grunde kummer. 
Baade skaterne og haierne er træge og dorske dyr, som væsent¬ 
lig er paa færde om natten. Hele dagen igjennem ligger de gjerne 
2 ) Om de elektriske fiske se „Naturen‘' 
