116 
som taskenspiller — en — prof. Schmieder, forsvarer ham imidlertid 
og mener, at hans transmutationer ikke er til at betvile. At han ikke 
paany kunde fremstille pulveret, forklarer han (prof. Schmieder), skri¬ 
ver sig fra Price’s mangel paa skriftlige optegnelser, hvorved han ikke 
anden gang i alle enkeltheder har erindret fremgangsmaaden. Dertil 
anfører ogsaa Schmieder, at Price’s endeligt tyder paa, at han maa 
have været en ærekjær mand, da en almindelig bedrager s audsynlig vis- 
i det (kritiske øieblik vilde have forsvundet. 
Noget, som hos kemikerne i høiere grad end bedragerierne bidrog 
til at rokke troen paa alkemien, var den antiflo gistiske the or i. 
Pør havde man til forklaring af forbrændingsprocessen antaget et ild- 
stof F lo gis to n — en theori, som nærmere udredet medgives at være 
en i mange henseender fortræffelig theori. 
Til denne theori hørte det, at ogsaa metallerne var sammensatte 
legemer. 
Efter Priestley og Scheeles opdagelse af surstoffet- i 1784 
og ved Lavoisiers epokegjørende arbeide faldt flogistontheorien, og 
det blev mere og mere en almindelig mening, at metallerne var grund- 
stoffer. Hermed blev naturligvis ogsaa alkemiens videnskabelige beret¬ 
tigelse fordømt. 
Mindre betydning havde de forskjellige forbud, der blev nedlagt, 
mod alkemistiskc arbeider. Pave Johan XXII udstedte i det 14de 
aarh. en bulle, hvori alle, der arbeidede med alkemi, blev lyst i ban. 
Om nogle aar var den glemt, og man siger, at paven selv var bleven 
alkemist. Ogsaa af fyrsterne blev forbud nedlagt til forskjellige tider, 
saaledes i Frankrig, i England og af det høie raad i Venedig. Re¬ 
sultatet var som oftest, at alkemien lik endnu flere tilhængere. 
Som en sidste opblussen af alkemien finder vi de forskjellige 
hermetiske selskaber, hvis opgave det var ved forenede under- 
søgelser at komme maalet nærmere. Til disse selskaber indløb masser 
af skrivelser. Hovedselskabet bestod egentlig af to mand, som for¬ 
stod at give det udseende af, der fandtes et mægtigt og lærd selskab. 
Manuskripterne skal findes i bibliotheket i Giessen og skal indeholde 
de merkeligste ting, ofte af videnskabens mest fremskudte mænd. 
Dette fingerede selskab udgav ogsaa 2 tidsskrifter — eiendommelige 
fremtoninger i det 19de aarh. 
Fra 1819 høres intet mere til dette selskab. 
Af alkemiens forsvarere i den nyere tid kan nævnes Schmieder, 
