132 
over en hvilkensomhelst anden frembringelse af menneskeaanden, saa 
er det den store mathematikers udsagn om den største. 
Mens Newton paa det tydeligste har - klargjort tiltrækningens. 
hvorledes, har han dog ikke leveret nogen tilfredsstillende løsning 
paa dens hvorfor. Dette er ogsaa nlige vanskeligere, og ethvert 
forsøg paa at forklare kraftvirkningens aarsag har hidtil været frug- 
tesløst. Det er nnægtelig noget mystisk i, at 2 masser, som ialfald 
tilsyneladende er indbyrdes adskilte, skal kunne paavirke hinanden, 
og Newton blev, da han fremsatte sin teori, beskyldt for at ville 
omgaa vanskelighederne ved at gjenindføre, hvad man før kaldte^ 
qualitates occultæ, hemmelighedsfulde egenskaber. 
Der har været strid om Newtons opfatning af tiltrækningskraf- 
tens sande væsen og aarsag. Enkelte har ment, at han opfattede* 
kraften som en fjern virkning mellem indbyrdes adskilte materiedele 
hidrørende fra en materien iboende egenskab. Andre har derimod vil¬ 
let hævde, at mesteren an saa de fænomener, der refererer sig til 
tyngden, som formidlet gjennem tryk og stød i et eller andet medium,, 
hvis eksistence imidlertid kunde være unddraget vor sansning. Det 
er vistnok ikke godt at sige, til hvilken side han heldede mest. 
Den store forskers meninger synes at have været noget vekslende i 
dette punkt, og nogen bestemt hypotese herom har han neppe op- 
stillet. 
Kraftens væsen har været og er fremdeles en gaade. 
Da tiltrækningen er almindelig, vil planeteme øve indflydelse paa. 
hverandre indbyrdes. Denne omstændighed virker forandrende paa 
"bevægelsen, som saaledes ikke vil foregaa helt ud efter de Kep- 
plerske love. Enkelte saadanne afmgelser (perturbationer) var kjendte 
før Newton, men de blev først forklarlige gjennem hans lov, som 
ogsaa gav stødet til, at andre blev opdagede. 
Era oldtiden af og lige til slutningen af det 18de aarhundrede 
havde man troet, at Saturn var vor jords yderste nabo, men i 1781 
opdagede W. Herschel en planet udenom den, og Uranus blev ind- 
registreret i de astronomiske aarbøger. 
Denne nye astronomiske borger søgte først at trodse Newtons. 
lov ved at gjøre endel bevægelser, som stred mod den antagne orden. 
Eorgjæves søgte astronomerne at udlede dens uregelmæssighed fra. 
den indflydelse, som dens kolleger Jupiter og Saturn kunde have paa. 
