157 
men jo mere vi nærmer os til troperne, desto kraftigere bliver deres- 
virkning. I det tropiske Indien, hvor brilleslangen driver sit spil, der 
vokser ogsaa de farligste neslearter, som man har betegnet med det 
karakteristiske navn „djævleblade“ (urtica urentissima, stimulans y 
crenulata). Selv en svag berøring med disse planter er nok til at 
bringe hele armen til at svulme op under frygtelige smerter, der varer 
ved i ugevis, ja for den førstnævnte arts vedkommende, effcer hvad 
der opgives, endog i flere aar. I enkelte tilfælde berettes det endog, 
at amputation af vedkommende lem er det eneste, der kan redde pati- 
entens liv. Ho ok er, 1 ) som oftere traf paa disse neslearter under sine 
reiser i Himalaya siger om den: „Tornene paa bladene af urtica hete- 
wphylla , ser meget skrækindjagende ud, men skjønt de stikker slemt, 
varer smerten dog ikke mere end en halv times tid. Imidlertid be¬ 
virker de sammen med blodiglerne, moskitoerne og andre insekter, at 
den reisende ofte gaar omkring med en stadig betændelse. u Den ene 
af de ovenfor nævnte arter, den buskagtige urtica crenulata, var de 
indfødte saa bange for, at Ho ok er kun med vanskelighed kunde faa 
sine folk til at skjære planten af. „Jeg samlede talrige eksemplarer 
af den,“ fortæller han, „uden at min hud kom i berøring med plan¬ 
ten; de uddunstninger, som udgik fra den, og som var uden lugt, 
var imidlertid tilstrækkelige til at bevirke, at det randt af min næse 
og mine øine den hele ettermiddag, saa jeg mere end en time' 
maatte holde ansigtet over en stor skaal med vand. Haarene, som 
især findes paa plantens yngre dele, mindre paa de brede glinsende 
blade, er mikroskopisk smaa, men fremkalder betændelser, som kan 
gaa over til feber og stivkrampe. Det er først om høsten, at planten 
faar denne egenskab. u 
Meget farlig siges ogsaa kjæmpeneslen, urtica gigas at være,, 
som hører hjemme i Australien og er et temmelig høit og kraftigt træ 
med store, ru blade. Hos mennesker skal brændhaarene paa disse 
frembringe vabler paa lignende maade som vore nesler; for heste der- 
imod skal den være overordentlig farlig. Englænderen Hende r son 
fortæller saaledes, at han engang, før han kjendte til denne omstæn- 
dighed, red gjennem et buskads, hvori der voksede talrige smaa 
eksemplarer af dette træ. Den af bladene stukne hest begyndte ti 
minutter etter at vakle og faldt overende. Etter tre timers forløb var 
den død og bedækket med vabler. 
l ) En bekjendt engelsk botaniker. 
Red. anm. 
