169 
cellerne næsten ikke er til at gjenfinde. Myren bærer sig altsaa ad" 
som en husmoder med et stykke boeuf, der hakkes og bankes forat 
blive mørt. Behandlingen udføres meget omhyggeligt og grundigt og 
medtager indtil et kvarters tid. Den føerdige klump gribes saa med 
kjæverne og puttes ind i sophaven paa et sted i denne, hvor der er 
plads ledig, eller føies til i udkanten, hvor der er adgang til udvidelse 
af anlægget. Her gjennemvokses klumpen meget, snart af soptraade 
fra havens ældre dele; de næringsstoffer, den indeholder, opbruges til 
soppens vekst og til dannelsen af den „kaalrabi u , som opstaar paa 
overfladen. Disse blir saa afplukkede og spiste af myrerne. 
Hvis der nu stadig kun føiedes nye „boeuf-kager“ til den allerede 
eksisterende have, saa vilde jo dens omfang uafbrudt vokse, og haven 
vilde for største delen komme til at bestaa af kager, som allerede var 
gjennemvoksede at soptraade, og hvis næringsmængde var opbrugt af 
disse. Det er jo selvfølgelig kun en begrænset tid, et bearbeidet og 
knadet bladstykke kan afgive hensigtsmæssig næringsbund for soppen. 
Naar bladstykket er udtømt og næringsstofferne fortærede, saa er det 
følgelig en unyttig bestanddel af anlægget og fjernes derfor ogsaa at 
myrerne og bringes bort fra tuen, mens pladsen benyttes til et nyt, 
friskt bladstykke. 
Paa denne maade veksles den „jordbund u , hvoraf haven er sam¬ 
men sat, uophørlig. Det forklarer, hvorledes det gaar til, at de umaa- 
delige bladmasser, som bringes' ind i tuen tilsyneladende ganske for- 
svinder. De forsvinder selvfølgelig ikke, men ved den grundige 
bearbeidelse, de undergaar, først ved myrernes hjælp, dernæst ved 
soppens, forvandles de til en jordagtig formløs masse, som gjenfindes 
udenfor tuen, men hvis oprindelse man har vanskelig forat faa rede 
paa uden at kjende tilblivelseshistorien. 
Hvad der her er refereret er jo merkeligt nok: at myrerne til¬ 
bereder en kunstig næringsbund og dyrker en sop paa denne. Dette 
arbeide er allerede saapas kompliceret, at man har fuld grund til at 
undre sig over, at dyriske væsener formaar at udføre det -— ialfald 
hvis man staar paa det almindelige populære standpunkt i sin opfat- 
ning af dyrenes sjælelige begavelse. 
Men myrerne præsterer mere. Por enhver, som har dyrket sop 
paa kunstig næringsbund, maa det ved gjennemlæsningen af Møllers 
bog være paafaldende, at .der kun er tale om en enkelt slags sop- 
