171 
Den velpleiede kjøkkenhave forvandler sig, naar den unddrages my- 
rernes stadige ! eftersyn, i løbet af faa dage til en skov af lange gre- 
nede soptraad‘3, imellem hvilke de geschåftige myrer ikke mere for- 
maar at hane sig vei. 
Heraf ser vi, at de smaa, flittige arbeidersker, hvem lugnin- 
gen paaligger, har en dobbelt fnnktion. De maa ikke alene skaffe af 
veien alle de fremmede sopelementer, som knnde ville udvikle sig i den 
frngtbare have, der er betroet til deres opsigt; men de maa ogsaa. 
ved beskjæring og pasning bevirke, at selve kulturplanten i sin ud- 
vikling følger den foreskevne og for myr erne hensigtsmæssigste vei. 
Det er med andre ord ikke en almindelig „vild“ sop, myrerne 
dyrker, som de lar faa lov til at vokse slig, som den selv lyster. 
Det er en slags kulturform af soppen; en kulturform, der ikke er kon¬ 
stant og danner nogen egen race med arvelige kjendemerker, men som 
nærmest maa sammenlignes med espaliertræer eller lignende vekst¬ 
former, der altid kræver gartnerens opsigt, for ikke at udarte. Denne 
omstændighed tjener ikke til at formindske den respekt, man uvilkaar- 
ligen maa faa for den høie grad af rationelt arbeide, som de nedlæg- 
ger i sin havedyrkning. 
Men de anførte fakta — og der er ikke tvil om, at det er saa- 
danne vi har med at gjøre — taler tilstrækkelig tydeligt for sig selv, 
og vi behøver ikke nærmere at paavise, hvilket forunderligt billede af 
dyrisk virksomhed de opruller for os. 
Haarmyrerne ( apterostigma ) forekommer omkring Blumenau i 
3—4 arter, som alle bygger ganske smaa hængende sophaver, der 
opbygges, ikke af særskilt tilberedte bladstykker, men af morsknet 
træ og alslags andre affaldstoffer. Den sop, de dyrker, er en anden 
art end den, som er gjenstand for bladklippernes kultur, men ligesom 
alle bladklippere dyrker samme sop, saaledes er der heller ingen arts- 
forskjel mellem de sop, som de forskjellige arter af haarmyrer kulti¬ 
verer. Den vekstform soppen antager i de forskjellige haarmyrers 
haver er derimod noget forskjellig: det er ikke alle arter, der med 
lige stor dygtighed forstaar at frembringe de kaalrabilignende sop- 
klumper. Disse er tydeligvis den hensigtsmæssigste form for myrernes 
sopføde, men enkelte arter forstaar kun høist ufuldkomment at frem¬ 
bringe dem og maa nøie sig med spredtvoksende fortykkede sop- 
traade. 
