173 
Den ældste vakcination, vi har, er den bekjendte af englænderen 
Jenner opfundne mod børnekopperne, idet man indpoder kokopper, der 
beskytter mod angreb af børnekopper. Det er nn ved gjentagne for- 
søg bevist, at man ved at indpode børnekopper paa kalve faar kokop¬ 
per eller vakeine; det vil altsaa sige, at børnekopperne ved at over¬ 
føres paa hornkvæg fremdeles blir den samme sygdom, men saa 
forvandlet eller afsvækket, at naar den føres tilbage paa mennesket, 
saa fremkalder den ikke længer en farlig, dræbende sygdom, men knn 
et let udslag af kopper, der ingen skadelig indflydelse har paa ved¬ 
kommende, men dog er saa meget børnekopper, at den beskytter mod 
et nyt anfald af den samme sygdom. Jenner kom til sin opdagelse 
derved, at han saa, at malkepiger, der splittedes af de kjør, de be¬ 
handlede, ikke fik børnekopper, og han var dristig nok til kunstigt at 
indpode kokopperne paa mennesker for at beskytte dem mod børne¬ 
kopper. Hans fremgangsmaade vandt snart indpas og tvungen vakci¬ 
nation mod kopper finder nn sted overalt i Europa, saavidt jeg ved, 
undtagen i Erankrige, hvor den dog rimeligvis snart vil bli indført. 
Der dør omtrent 20 000 mennesker aarlig af kopper i Frankrige, 
og det begynder man, som rimeligt kan være, at bli kjed af; 
men franskmændene er, hvad man ikke almindeligt tror, sene til at 
indføre noget nyt, saafremt de ikke selv har fundet paa det da. 
Det næste skridt i vakcinationens historie var, da Pasteur fandt 
paa at vakcinere mod miltbrand, og det betydelige skridt fremad, som 
derved gjordes, var det, at Pasteur anvendte selve sygdomsgiften til 
at vakcinere med. Det havde man allerede gjort i forrige aarhundrede 
med kopperne, idet man indpodede folk fra lette koppetilfælde for at 
give dem sygdommen i en let form. Dette var imidlertid et farligt 
eksperiment, idet man brugte den uforandrede gift og aldrig kunde 
være sikker paa, at denne gift ikke kunde tage sig op til større gif- 
tighed hos det individ, paa hvem man indpodede den. Pasteur 
derimod dyrkede miltbrandgiften eller miltbrandbakterien paa en saa- 
dan maade, at den blev mindre giftig og denne mindre giftige bak¬ 
terie brugte han som vakeine. Og det er som følge af dette Pasteurs 
arbeide, at man faldt paa og siden ved forsøg fandt ud, at kokopperne 
i virkeligheden ikke er andet end børnekopper, der har tabt en del 
af sin giftighed ved at sygdomsgiften dyrkes i koens istedetfor i 
menneskets legeme. Man opdagede nu endvidere snart, at de mikro¬ 
ber, der fremkaldte sygdom, i det angrebne dyr eller menneske frem- 
