176 
Om skoggrænsens synkning. 
Naar man færdes paa vore fjelde i nærheden af trægrænsen, har 
man stadig anledning til at se, hvorledes store trær staar ganske tørre 
og visne. I det trondhjemske kaldes de „gadd“. De friske, opvok- 
sende trær er ganske smaa og tynde, og store friske trær er ofte 
slet ikke at se. Paafaldende tydeligt ser man det, naar man reiser 
fra Telemarken over Haukeliveien; de store hundredaarige furetrær 
staar enten ganske hvide eller brune med vissent bar, og de friske, 
som findes, er altid meget mindre end de tørre; derimod staar birke- 
skogen grøn og frodig. Yngvar Nielsen gjør ogsaa opmerksom paa 
det i sin reisehaandbog. Næsten i hver fjeldbygd ved bønderne at 
berette om skogbare strækninger, som før har været skogbevoksede 
eller om store trærødder, som findes langt tilfjelds. Om end ikke alle 
disse fortællinger er ganske paalidelige, viser dog flere sig ved den 
nøiere undersøgelse at være fuldstændig stemmende med virkeligheden. 
I sin „ Norges flora “ angiver professor Blytt furegrænsen i det 
østenfjeldske til at være 2 500—3 000 fod over havet, men, siger 
han, „den har i ældre tider mangesteds gaaet noget høiere end nu, 
thi man finder ofte furelevninger i torvmyrene ovenfor den nuværende 
furegrænse.“ Han nævner ogsaa, at der er fundet furelevninger i 
myrer ved Vadsø. („N. fl.“ side 890. Se ogsaa A. Blytt: Vegeta- 
tionen ved Sognefjorden, s. 32.) 
Om den samme ting anfører professor Schiibeler (Viridarium II, 
s. 376), at man fra landets sydspids til omtrent 62° finder i myrene 
paa flere steder temmelig store og vel vedligeholdte furestammer paa 
steder, der kan ligge flere hundrede fod over furens nuværende grænse. 
Han nævner saaledes, at ved Nystuen fandt man i forrige aarhundrede 
rødder og stubber af temmelig store furetrær; videre at furestammer 
med 15—18 tommers diameter er fundet ved Buvandet i Jotunheimen» 
Omtrent midt paa Dovres høislette, siger han videre, lidt øst for 
Hjerkin, fandtes endda for nogle aar siden, som rester af en større 
og tættere skog, i en høide af omtrent 3 200 fod, en del spredte 
furetrær med lav vekst, men hvis stammer holdt indtil 1 fod i diame¬ 
ter. Ifølge Schiibeler skal ogsaa forstmester Gløersen have fundet 
* 
flere furerødder ved Normandslaagen paa Vidda ca. 4 000 fod over 
havet. 
