189 
falder ned i regioner, hvor temperaturen er noget liøiere end den, ve<f 
hvilken de bliver flydende eller fryse^. 1 ) — t. 
Murstens porøsitet. En af de vigtigste fordringer til-vore 
beboelsesrums sundhed er, at der sker tilstrækkelig tilførsel af frisk 
luft. Ofte antager man, at denne tilførsel kun sker gjennem vindu¬ 
erne og dørene, for en stor del ved ovnenes hjælp, hvilke sidste især om 
vinteren mrker som udmerkede ventilatorer. Derimod tænker man 
slet ikke paa, at der ogsaa gjennem selve væggene sker en ganske 
betydelig luftcirkulation. Ved et ganske interessant eksperiment kan 
man let overbevise sig om vore byggematerialers gjennemtrængelighed 
for luft. I den hensigt tager man en almindelig mursten og over- 
stryger dens fire smalsider med asfaltlak, saa alle porer bliver grundig 
tilstoppede. Paa de to upræparerede flader klæber man derpaa fast 
en firsidet (pyramideformet) paptrakt, hvis bund dækker omtrent hele 
stenens flade, og som ved hjælp af papirstrimler klæbes hermetisk 
fast til de asfalterede smalsider saaledes, at den luft, der blæses ind 
gjennem tragtens ende, kun kan undvige gjennem selve stenens 
masse og saaledes trænge ind i tragten paa den anden side af denne. 
Eæster man et tyndt glasrør i spidsen af den ene tragt og blæser 
sterkt ind igjennem den anden, saa kan man, hvis apparatet er tæt, 
slukke et lys, der er anbragt lige foran glasrøret. Luften trænger alt- 
saa gjennem stenen. Man kan ogsaa variere eksperimentet saaledes, 
at man bringer den ene tragt i forbindelse med en gasledning. Efter 
ca. 10 minutters forløb kan man faa en liden flamme tændt i spidsen 
af den anden. Pesultatet er omtrent det samme om begge stenenes 
flader overdrages med kalkmørtel; ogsaa denne er gjennemtrængelig 
for luft. Derimod siver der ikke mere luft igjennem, hvis stenens 
flader overklæbes med papir. 
Skjærpet lugtesans. Det er bekjendt, at naar man efter læn- 
gere tids ophold i mørke pludselig kommer i sterkt lys, saa „blændes“ 
man, idet øiet er bleven overordentlig følsomt for lysvirkninger ved i 
nogen tid ikke at have været udsat for dem. Efter hvad der med¬ 
deles af en amerikansk forsker er noget ganske tilsvarende tilfældet 
med lugtesansen. Naar man kommer op igjen efterat have foretaget 
T ) Efter W. de Fonvielle i Nature. 
