190 
en rundtur paa omkring 12 timer i den bekjendte Mammuth-hule, saa 
er ens lugtesans i den første tid overordentlig udpræget, og de fleste 
ting har en lugt, der virker ubehageligt. Dette fænomen skal være 
velkjendt blandt de besøgende i hulen og skriver sig fra, at der i 
denne næsten ikke er nogen stoffer, der lugter sterkt. 
Overførelse af kolerabaciller. Skjønt der endnu ikke er paa- 
vist noget tilfælde, hvor kolera sikkert er bleven overført ved breve, 
postkort o. L, har prof. Uffelmann i Rostock underkastet de her- 
henhørende spørgsmaal en nøiagtig undersøgelse, hvis resultater offent- 
liggjøres i Berliner Jclinische Wochenschrift. Ifølge disse forsøg holdt 
kolerabacillen sig i live i 28 1 / 2 time paa et brev, der blev konvolu- 
teret paa sædvanlig maade og derpaa lagt i en postsæk. Paa brev¬ 
kort lod de sig paavise efter 20 timers forløb. Derimod døde bacil- 
lerne meget hurtig paa mynter. Saavel paa kobber- som paa sølvmyn- 
ter var der 10 minutter efter infektionen ingen levende kolerabakterier 
tilstede. Grunden hertil ligger rimeligvis i metaloksydernes bakterie- 
dræbende virkning. Paa lin- og uldtøi var bacillernes levetid sær¬ 
lig lang. 
Ogsaa den rolle fluerne kan spille som smittebærere blev nærmere 
undersøgt. En flue, der havde været i berøring med en koloni af 
kolerabaciller, frembragte efter en times forløb det uhyre antal af 
10 500 nye kolonier paa en passende næringsbund. En flue, der var 
behandlet paa lignende maade, blev sat paa et stykke kogt oksekjød 
og dette efter nogen tids forløb afskrabet og undersøgt. Antallet af 
levende bakterier var ogsaa i dette tilfælde meget stort. Et andet forsøg 
bestod i at fugte fingeren med vand, hvori kolerabaciller var udrørte, 
og lade bakterierne tørre i luften, hvad der tog en 7—8 minutter. 
En time efterat vædsken var ganske indtørret, blev fingeren strøget 
over stegt kjød. Paa dette udviklede der sig talrige kolerakolonier. 
Eørst efter en time og 50 minutters forløb lod der sig ikke mere paa¬ 
vise baciller paa fingeren. 
I et andet tidsskrift meddeler prof. F r ank el sine undersøgelser 
over kolerabacillernes levedygtighed paa saltet kaviar, et spørgsmaal 
der har særlig interesse, fordi den meste russiske kaviar kommer fra 
egne, hvor koleraen stadig holder til. Resultatet var, at bacillerne 
døde inden 24 timer var forløbne, hvad der er noksaa merkeligt, da 
andre mikroorganismer, særlig gjærsoparter, lever i stort antal paa 
kaviar. 
