194 
under den begrænsede tid for vort ophold paa stedet kunde iagttages 
i dagen. 
En mere detalj eret og nøiagtigere undersøgelse havde vi saaledes 
ikke hjælpemidler og tid til at anstille; en saadan vilde med skredets 
usædvanlige udstrækning liave krævet et længere opkold paa stedet. 
Ogsaa var sol ve skredets bund, der for en nøiagtigere undersøgelse 
maatte opgaaes nøiere, ved vort besøg endnu tildels utilgiængelig, og 
skredets bratte vægge tildels endnu for lidet stabile, til at man uden 
fare kunde gaa nær indunder den, hvad der for en udtømmende un¬ 
dersøgelse vilde været nødvendigt. 
Vore resultater kan derfor ifølge sagens natur endnu kun betrag- 
tes som rent foreløbige, ihvorvel vi haaber, at en mere detalj eret 
undersøgelse neppe særdeles væsentlig vil forandre vor opfatning af 
aarsagerne til skredet og gangen i dettes udvikling. 
Yi skal tillade os at bemerke, at en stor del af de af os frem- 
skaffede oplysninger om de ved skredet indtrufne omstændigheder alle¬ 
rede er blevne fremlagte for offentligheden gjennem reportere for for¬ 
skjellige presseorganer, idet vi ikke fandt nogen grund til at unddrage 
almenheden meddelelser, som kunde formodes at være af almindelig 
interesse. 
Beskrivelse af skredets omfang, udseende o. s. v. 
Det udgledne landstykke. 
Selve udglidningens udstrækning sees af medfølgende kartskisse; 
den omgrænses af en uregelmæssig paa flere steder sterkt indbugtet 
linje begyndende lidt vest for Eollobækkens udløb, videre nordover 
over gaardene Mo’s og Uglens (prestegaardens) marker, afskjærende 
landeveien fra Stiklestad til Yuku ca. 300 m. øst for bygningerne paa 
Uglen gaard, derfra i en bugt op mod en større myrstrækning et 
stykke nord for den nu ødelagte landevei; kerfra bøier grænsen øst¬ 
over til straks syd for hovedbygningen paa den ved ulykken omkomne 
ordfører Tessems eiendomsgaard, derfra i en bue med skarp ombøi- 
ning til lige under husene paa øvre Jermstad (ved vort besøg blot et 
par meter fra staldbygningen), videre mod sydøst til straks vest for 
husene paa Eaaren, saa i en halvcirkel bøiende om med hovedretning 
mod vest til straks nord for gaarden Bognhoug, mellem denne og 
Togstadpladsene, tvertover en liden dal og nu i én bue mod sydvest 
og syd udefter Eollobækkens dal, noget øst for bækkens tidligere leie. 
