204 
skulde da altsaa være hengaaet ca. 3 kvarter maaske 1 
time fra det første større skred. 
Fredag ettermiddag begyndte selve skredet at udvide sig end 
yderligere ved smaa udskridninger (et par maal) lige til ca. 20 m. 
fra husene paa øvre Jermstad; senere er skredet naaet endnu nærmere 
mod disse, saa at mandag ettermiddag staldbygningen kun laa et par 
meter fra skredets rand. Smaa fortsatte udglidninger har fremdeles 
effcer det store skred ogsaa fundet sted ved Mopladsene og ved Rogn- 
houg. Før lørdag middag var overfladen af de udgledne masser nogen- 
lunde tør, og elveløbet nedenfor opdæmningen laa indtil dette tidspunkt 
ganske tørt; først lørdag middag var våndet naaet saa høit, at det 
begyndte at rinde over lermasserne. Det var naaet til 2 etage paa 
gaarden Valens hovedbygning. Lørdag eftermiddag havde våndet fun¬ 
det veie over den store leropfyldning til nedenfor Holmen; om de løb, 
våndet senere har taget, vil amtsiugeniøren og kanaldirektøren afgive 
sine beretninger. 
Lagfølgen i de løse jordlag i skredets omgivelser. 
Lagfølgen i de løse jordlag i skredets omgivelser kan først ved 
et større antal jordboringer bringes sikkert paa det rene. Saavidt vi 
under den korte tid, vi havde til raadighed, kunde iagttage i selve 
skredets bratte vægge, er den ovenfra nedad følgende: Øverst en 
udstrakt torvmyr over en strækning af ca. 3 / 4 km. 2 udbredende sig 
nord for skredet ligefra dettes rand indover til henunder fjeldet Lyng- 
aasen; myrens dybde saaes i skredvæggen paa flere steder gjennem- 
skaaret antagelig opgaaende til over 3 m. (?); myren, som før skredet 
skal have været vaad, siges efter samme at være bleven meget tør. 
Langs hele den vestlige del af skredet saaes i væggene øverst 
laget sand og fint laget rullestensgrus med meget smaa sten med 
paa sine steder en mægtighed af maaske 25—30 m. 
Under sandet saaes flere steder blaaler af betydelig mægtighed. 
Saavidt man af de blottede vægge i skredets nordre og østre dele 
kan dømme derom, maa overfladen af blaaleret, altsaa grænsen mod 
overliggende sand, have steget fra syd mod nord og sandsynligvis 
ogsaa fra vest mod øst; thi mens paa vestsiden af skredet den over¬ 
liggende sand var meget mægtig og blaaleret først optraadte i bunden, 
saa man i de bratte vægge i skredets nordostlige og østlige del en 
